Ухвала 
20  березня 2020 року
м. Київ
справа № 233/2208/19
провадження № 61-5058ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,  
Коротенка Є. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа - Костянтиніська міська рада Донецької області, про визнання права користування земельною ділянкою на підставі переукладеного договору оренди землі; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання,
ВСТАНОВИВ:
11 квітня 2019 року приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») звернулося до суду з позовними вимогами до 
ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі переукладеним на тих самих умовах. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі від 22 березня 2012 року передала ПрАТ «АПК-Інвест» в оренду належну їй земельну частку (пай) розміром 4,78 умовних кадастрових гектарів, яка розміщена в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом строком на 20 років. В подальшому ОСОБА_1 , набувши право власності на земельну ділянку, що перебувала в оренді 
ПрАТ «АПК-Інвест», не повідомила про це орендаря в порядку визначеному чинним законодавством та після виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки відмовляється виконувати вимоги законодавства і умов договору та переукладати договір оренди землі відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений.
05 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами до ПрАТ «АПК-Інвест» та просила припинити дію договору оренди землі від 22 березня 2012 року шляхом його розірвання. 
Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 січня 2000 року затверджено типовий договір оренди земельної частки (паю) згідно положень якого у разі виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) зобов`язання сторін припиняються відповідно до чинного законодавства, та зокрема Конституцією України передбачено що власник самостійно визначає порядок користування та розпорядження належною йому власністю. Про свої наміри щодо припинення договору оренди орендодавець повідомив орендаря та вважав договір припиненим. Зміна договору оренди може бути тільки за її згодою та із оформленням права власності на землю змінилася сторона договору оренди і сам предмет договору. Також з підстав зміни статусу сторони договору ОСОБА_1 , із володільця земельної частки (паю) на власника вже виділеної земельної ділянки, виникли підстави для розірвання договору оренди.
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 
від 26 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог ПрАТ «АПК-Інвест» відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Припинено дію договору оренди земельної ділянки (паю) від 22 березня 2012 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , який зареєстрований 02 квітня 2012 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Миколайпільської селищної ради № 1019, шляхом розірвання у зв`язку із неможливістю його виконання.
Стягнуто з ПрАТ «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. 
Постановою Донецького апеляційного суду від 04 березня 2020 року апеляційну скаргу ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено частково.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 
від 26 листопада 2019 року скасовано в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ «АПК-Інвест» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання та в частині стягнення з ПрАТ «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 768,40 грн. 
Відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПрАТ «АПК-Інвест» про припинення договору оренди земельної частки (паю) 
від 22 березня 2012 року шляхом його розірвання.
Стягнуто на користь ПрАТ «АПК-Інвест» з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 152,60 грн.
В іншій частині рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року залишено без змін.
14 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду 
від 04 березня 2020 року в частині відмови в задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 та в частині відмови у стягненні з ПрАТ «АПК-Інвест» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 768,40 грн та залишити в цій частині  в силі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2019 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження постанови Донецького апеляційного суду від 04 березня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає невідповідність висновку апеляційного суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме не застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі 
№ 233/4198/18 (в якій є посилання на постанову Верховного Суду України від 27 березня 2007 року у справі № 6-7167цс06), від 14 серпня 2019 року у справі № 484/4135/18, від 11 листопада 2019 року у справі № 484/4067/18, що призвело до неправильного вирішення справи та скасування судом апеляційної інстанції судового рішення першої інстанції у відповідній частині (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
У касаційній скарзі представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявлено клопотання про зупинення дії постанови Донецького апеляційного суду 
від 04 березня 2020 року до прийняття судом касаційної інстанції рішення у даній справі.
Відповідно до абзацу другого частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії. 
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів жодних обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваних рішень, клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на постанову Донецького апеляційного суду від 04 березня 2020 року.
Витребувати з Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 
цивільну справу № 233/2208/19 за позовом приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа - Костянтиніська міська рада Донецької області, про визнання права користування земельною ділянкою на підставі переукладеного договору оренди землі; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.
Відмовити  ОСОБА_1 у задоволенні клопотання, яке подане її представником ОСОБА_2 , про зупинення дії постанови  Донецького апеляційного суду від 04 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження. 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                       В. П. Курило
А. Ю. Зайцев 
Є. В. Коротенко