ПОСТАНОВА
Іменем України

27 березня 2020 року 

м. Київ
справа №591/3706/17
адміністративне провадження №К/9901/644/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області
на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2017 (суддя Кривцова Г.В.) та 
ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 (колегія у складі суддів Лях О.П., Яковенка М.М., Старосуда М.І.)
у справі № 591/3706/17
за позовом  ОСОБА_1 
до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо постановлення рішень про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити з 04.01.2017 пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи:
з 10.07.1980 по 30.09.1980 на посаді складальника корпусів металевих суден Суднобудівного заводу «Залив» м. Керч АР Крим;
з 01.10.1980 по 26.04.1982 та з 25.07.1984 по 19.08.1985 на посаді складальника-добудовника суден, зайнятого на роботах всередині суден Суднобудівного заводу «Залив» імені Б.Є. Бутоми м. Керч АР Крим;
з 01.09.1977 по 15.07.1980 період навчання у державному професійно-технічному училищі № 11 м. Керч АР Крим;
з 05.05.1982 року по 10.05.1984 року період строкової служби у Радянській Армії.
2.          Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017, позов задоволено. Визнано протиправними дії Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо постановлення рішень про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області призначити ОСОБА_1 з 04.01.2017 пенсію на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи ОСОБА_1 :
з 10.07.1980 по 30.09.1980 на посаді складальника корпусів металевих суден Суднобудівного заводу «Залив» м. Керч АР Крим;
з 01.10.1980 по 26.04.1982 та з 25.07.1984 по 19.08.1985 на посаді складальника-добудовника суден, зайнятого на роботах всередині суден Суднобудівного заводу «Залив» імені Б.Є. Бутоми м. Керч АР Крим;
з 01.09.1977 по 15.07.1980 період навчання у державному професійно-технічному училищі № 11 м. Керч АР Крим;
з 05.05.1982 року по 10.05.1984 року період строкової служби у Радянській Армії.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 грн.
3.          У касаційній скарзі Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області.
5.          Позивач направив відзив на касаційну скаргу. Просив залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28.03.2017, після досягнення 55-річного віку (03 січня 2017 року), за наявності загального стажу роботи більше 30 років, з яких стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, становить більше 12 років 6 місяців, ОСОБА_1 звернувся до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах - згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
7.          Рішенням Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 27.04.2017 № 10101/04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії. Відмову відповідач мотивував тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 12 років 6 місяців, а пільговий стаж складає всього 7 років 11 місяців 23 дні. До розрахунку пільгового стажу не було прийнято довідки про підтвердження наявного трудового стажу №№16, 17 від 17.03.2017, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 242, 243 від 09.03.2017 року видані ВАТ «Суднобудівний завод «Залив» м. Керч, на підставі того, що вони видані на тимчасово окупованій території України і відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 не створюють правових наслідків. Зазначено, що право на пенсію позивач матиме при досягнення 58-річного віку за умови звернення до відповідача.
8.          08.09.2017 відповідач постановив інше рішення стосовно позивача № 2350, на заміну попереднього рішення № 2350 від 27.04.2017, в якому також відмовив у призначенні пенсії, вказавши аналогічні підстави відмови, однак при цьому вже вказав, що право на пенсію позивач матиме при досягнення 57- річного віку за умови звернення до відповідача.
9.          Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, позивач звернувся із позовом до суду.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

10.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що у позивача наявний необхідний стаж для призначення пенсії на пільгових умовах, а відтак порушене право позивача підлягає відновленню шляхом призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 з моменту звернення.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

11.          Відповідач у касаційній скарзі наголошує на тому, що судами першої та апеляційної інстанції не було надано належної правової оцінки тому, що довідка, яка уточнює особливий характер роботи та умов праці № 16 від 17.03.2016, видана суднобудівним заводом «Залив», не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993, оскільки містить посилання на Список № 2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України СРСР № 10 від 26.01.1991, а у спірний період зайнятості позивача з 1980 року по 1985 рік був чинним Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, який втратив чинність у 1992 році. У даному списку №   2 не передбачено пільгової посади «сборщик-достройщик», ким і працював позивач з 01.10.1980 по 26.04.1982.
12.          Відповідно до пункту 3 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. Крім того, не погоджується із зарахуванням періоду навчання у державному професійно-технічному училищі № 11 м. Керч АР Крим та служби у Радянській Армії до пільгового стажу.
13.          Зазначає, що не має можливості перевірити первинні документи, на основі яких позивачу видано довідки, що уточнюють особливий характер роботи та умов праці. Вважає, що зазначені довідки не створюють правових наслідків відповідно до п. 2 та п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII.  
14.          Крім того, не погоджується із стягненням з нього судового збору на користь позивача. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
16.          За змістом пункту «б» частини 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, (далі - Закон № 1788-ХІІ) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
17.          Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
18.          Положеннями пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, (далі - Порядок № 637) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
19.          Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
20.          У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
21.          За приписами п.1 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005  за № 1451/11731 (далі - Порядок №383) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), цей Порядок регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» статті 13  статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
22.          Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.
23.          Судами встановлено, що на час роботи позивача на Суднобудівному заводі «Залив» м.   Керч АР Крим чинним був Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах», пунктом «а» підрозділу 3 «Котельні та суднокорпусні роботи» Розділу ХV «Металообробка» якого встановлено право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах робочих, що виконували, зокрема, роботи за наступними професіями «Котельщики, котельщики-сборщики, сборщики корпусов судов и котельщики-монтажники».
24.          Пунктом 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і - показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, визначено, що під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
25.          Судами встановлено, що в період роботи позивача з 1980 року по 1985 рік на посадах збирача корпусів металевих суден та збирача-добудовника мали місце відпустки без збереження заробітної плати та виконання державного обов`язку, однак фактично відпрацьований час становив більше 80% від установленої норми.
26.          Щодо зарахування періоду навчання в професійно-технічному навчальному закладі і періоду служби у Радянській Армії до пільгового стажу позивача. Верховний Суд розглядав справу із схожими правовідносинами, і дійшов висновку про необхідність зарахування зазначених періодів до пільгового стажу позивача (постанова Верховного Суду від 25.04.2019, справа № 607/12395/16-а). Суд не знаходить підстав для відступу від цього висновку у справі, що розглядається.
27.          Щодо довідок, які уточнюють особливий характер роботи та умов праці. Судами встановлено, що до розрахунку пільгового стажу не були прийняті довідки про підтвердження наявного трудового стажу №№16, 17 від 17.03.2017, довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 242, 243 від 09.03.2017 року видані ВАТ «Суднобудівний завод «Залив» м. Керч, на підставі того, що вони видані на тимчасово окупованій території України і відповідно до   ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 не створюють правових наслідків. Крім того, відповідач зазначав про неможливість проведення перевірки первинних документів на підставі яких видано уточнюючі довідки.
28.          Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 28.08.2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 23.07.2019 у справі № 537/53/17, відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.
29.          Щодо стягнення судового збору із органу Пенсійного Фонду на користь позивача. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи.
30.          Отже, Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області звільняється від сплати судового збору при поданні адміністративного позову, апеляційної чи касаційної скарги тощо.
31.          Проте, звільнення від сплати судового збору Пенсійного фонду України та його органів, не звільняє його від обов`язку відшкодувати судові витрати у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
32.          Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 679/812/15-а.
33.          Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.
34.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.  
35.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області залишити без задоволення.
Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2017 у справі № 591/3706/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб