ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року 
м. Харків
справа №  615/784/19
провадження № 22-ц/818/1782/20

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,
суддів: Овсяннікової А.І., Тичкової О.Ю.,

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,

розглядаючи в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року, ухвалене суддею Токмаковою А.П., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері.

Позов мотивований тим, що з 19 серпня 1997 року вона є пенсіонером за вислугою років у зв`язку з чим отримує пенсію в середньомісячному розмірі 1758грн., крім того має дохід із надання земельної ділянки в оренду, який отримує раз на рік в розмірі 4103,64грн. Зазначає, що вона є самотньою літньою жінкою, чоловіка або іншої близької людини, яка може допомагати та підтримувати її матеріально немає, проживає одна. За станом здоров`я не може вести господарство і обробляти присадибну ділянку для забезпечення повноцінного харчування, тому на купівлю продуктів харчування йдуть великі затрати. Сплачує комунальні послуги в розмірі 170грн., так як має пільги. 

Протягом останніх років постійно перебуває в лікарнях, по декілька разів на рік проходить медичний огляд та відповідні дослідження. На даний час потребує операції на оці, яка коштує близько 30000грн. Зазначила, що кожного місяця змушена витрачати майже всю пенсію на ліки.

Вказала, що їй на праві приватної власності належить будинок по АДРЕСА_1 , в якому живе її син (відповідач у справі) та його сім`я. Як зазначає, вона змушена самостійно купляти матеріали для ремонту в будинку, наймати людей для того, щоб пофарбувати в приміщенні, так як відповідач жодного разу не спромігся зробити ремонт чи допомогти щось відремонтувати. Має намір здавати даний будинок в оренду, щоб отримувати дохід, необхідний для нормального проживання, але син відмовляється переїхати в інше місце, а в судовому порядку виселити його не вдається. До того ж, вона хотіла продати будинок, щоб мати можливість оплатити собі операцію, але ніхто не бажає його купувати, так як там зареєстровані та живуть люди. За таких складних життєвих обставин, знаходячись в безвихідній ситуації, не отримуючи від сина ніякої підтримки та допомоги, змушена звернутися з даною позовною заявою до суду. 

В зв`язку з цим просила суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2000грн. щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду, довічно. 

В судовому засіданні суду першої інстанції позивачка та її представника заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. 

Відповідач та його представник позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на матеріальну неспроможність відповідача сплачувати будь-який розмір аліментів, оскільки останній має на утриманні неповнолітню доньку, дружина не працює через відсутність роботи за спеціальністю.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням,  ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на незаконність та необґрунтованість, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В апеляційній скарзі посилається на ті ж самі обставини, що викладені у позовній заяві. Також зазначила, що на утриманні відповідача перебуває лише його малолітня дитина; середній розмір доходу відповідача за 6 місяців складає 8487,08грн., а не 5000грн. на трьох осіб, як зазначає відповідач. 

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 10 березня 2020 року розгляд справи був призначений в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка отримує соціальне забезпечення від держави, яке перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого державою на відповідний період для категорії осіб, до яких відноситься позивач та має пільги зі сплати комунальних послуг. 

Позивачкою не надано доказів, що отримуваний нею дохід не забезпечує її потреб на достатній рівень життя, харчування, лікування, тощо.

Проте, погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 

10 лютого 1976 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 25 лютого 1976 року Валківським відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис №23.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого повторно 22 травня 2019 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 26. 

Як вбачається з довідки Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області №290 від 01 березня 2019 року,ОСОБА_1  проживає та зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 .

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду України Валківського об`єднаного управління пенсійного фонду Українита з 19 серпня 1997 року отримує пенсію за вислугу років, яка за період з жовтня 2018 року по березень 2019 року складає 10549,29грн.

Крім того, за договором оренди землі від 31 листопада 2017 року ОСОБА_1 отримує орендну плату за оренду земельної ділянки, яка їй належить в розмірі 7,7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 5004,11грн., за вирахуванням податку - 4 103,37грн. на рік, підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №9178 від 27 березня 2019 року.

Із наданих позивачкою квитанцій вбачається, що вона має пільги зі сплати комунальних послуг, в зв`язку з чим в місяць несе витрати лише на суму 170грн.

З викладеного вбачається, що середній дохід позивачки в місяць складає 2100,17грн.:

4103,37грн. (орендна плата за один рік) / 12 місяців = 341,95грн.;

10549,29грн. (пенсія за шість місяців) / 6 = 1758,22грн.;

1758,22грн. + 341,95грн. = 2100,17грн.р

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №91553 від 08.02.2019 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічний гастродуоденіт, загострення. Діскінезія кишечника по гіпомоторному типу з хронічним закрепами. Хронічний холецистит, ремісія. Стеатоз печінки. Аутоімуний тиреоідіт 1 ст. з вузлоутворенням, компенсований. Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Гіпертрофія міокарда лівого шлуночка. СН 2-а ст. ризик 2. Первинний остеоартроз суглобів стоп НФС 1 ст. Рекомендовано нагляд сімейного лікаря та постійне вживання ліків: Піколакс, Метопролол, Вальсакор Н, Аторіс. 

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Положеннями ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК України).

У ч. 1 ст. 204 СК України зазначено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

При апеляційному перегляді вказані обставини щодо ухилення позивача від виконання своїх батьківських обов`язків не знайшли свого підтвердження.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію в недостатньому розмірі для забезпечення проживання, усі кошти витрачає на лікування, коштів не вистачає, тому вона потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надавати.

Тлумачення ст. 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Вказана правова позиція щодо застосування норми права викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18-ц (провадження №61-2386сво19).

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні позову з тих підстав, що дохід позивачки перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого державою на відповідний період для категорії осіб.

Матеріали справи свідчать, що відповідач згідно довідки Старомерчицької селищної ради Валківського району Харківської області №762 від 20 червня 2019 року, проживає разом із дружиною ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_8 , 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 . 

Як вбачається із довідки про доходи №ШГВ5743-003.1.1-06 від 21 червня 2019 року, ОСОБА_2 працює в ГПУ Шебелинкагазвидобування ЮЦВНГК на посаді слюсаря-сантехніка та отримав загальну суду доходу з відрахуванням ПДФ за період з грудня 2018 року по травень 2019 року в розмірі 41756,44 грн.

Таким чином, середній розмір його щомісячного доходу складає 6 959,40грн.

При цьому суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , 2007 р.н., що підтверджується наданими доказами та визнано сторонами. 

За таких обставин, суд, беручи до уваги положення ст.202 СК України колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 500грн., щомісяця починаючи з дня пред`явлення позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1 ст. 376 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Отже, з  ОСОБА_2   на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 480,25грн.(1921грн.. * 0,4 = 768,40грн. за подання позову, 68,40 * 150% = 1152,60грн. за подання апеляційної скарги).

Керуючись статтями 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 10 грудня 2019 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500грн. щомісячно з дня пред`явлення позову - 22 травня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 480,25грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 квітня 2020 року

Головуючий -        І.П. Коваленко

Судді -        А.І. Овсяннікова 

       О.Ю.Тичкова