ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/22991/19 Головуючий у 1-й інстанції: Зубов О.С.
Номер провадження: 33/819/118/20                                         Доповідач: Калініна О.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі:
судді судової палати з розгляду кримінальних справ Калініної О.В., 
при секретарі Осипенко С.С.
за участю адвоката Дробікова Д.С.
особи, відносно якої складено протокол
про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
       Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, провадженні у справі закрити. Поновити строк на апеляційне оскарження.
Вказує, що суд розглянув справу поверхово, без повного та обєктивного зясування всіх обставин справи. 
Посилається на те, що відповідно до положень ст.. 251 КУпАП рапорт працівника поліції не є належним та допустимим доказом, який може підтверджувати факт вчинення адміністративного правопорушення, між тим суд прийняв його до уваги. 
Розглядаючи справу суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, порушив вимоги Постанови Пленуму ВСУ «Про окремі питання, що виникають при застосуванні положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що згідно ст. 245 КУпАП суддя при розгляді справи має своєчасно, всебічно повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її у точній відповідності із законом.
Судом були порушені його права, зокрема на ознайомлення з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою, оскаржити у встановлені строки прийняте рішення. 
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 уточнив апеляційні вимоги та просив постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
ОСОБА_1 та адвокат Дробіков Д.С. в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Ретельно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді від 04.02.2020 року подав через відділення поштового зв`язку 14.02.2020 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, а відтак клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є таким, що заявлене помилково.
Зі змісту постанови від 04.02.2020 року слідує, що ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 05.11.2019 року о 02.30 год., у м. Херсоні на пр-т. 200 річчя Херсона,2 керував транспортним засобом ЗАЗ 110207, д.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю, нестійка хода, почервоніння обличчя та в порушення п.2.5 ПДР України у присутності 2 свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Помилкове зазначення судом у постанові замість часу вчинення правопорушення, часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, не вказує на незаконність постанови.
Висновок про винуватість ОСОБА_1 суд побудував на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 200253 від 05.11.2019 року, поясненнях свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поясненнях поліцейського Виноградова П.А. , матеріалах відеофіксації. 
Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суддею на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, забезпечено право учасників справи на подання доказів на підтвердження своїх доводів.
Враховуючи зазначені положення вимог закону, суд підставно здійснив виклик в судове засідання свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та поліцейських, які складали протокол та рапорт з метою безпосереднього дослідження доказів, наданих особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є вмотиваним, обґрунтованим та підтверджується наявними у справі доказами. 
Суд обґрунтовано поклав в основу свого рішення протокол про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано, що 05.11.2019 року у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився виконати вимоги п 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП протокол складено уповноваженою службовою особою, містить відомості щодо свідків, їх підписи, підпис поліцейського, що його склав. Наявна відмітка про те, що від підпису протоколу та надання пояснень по суті правопорушення ОСОБА_1 відмовився, протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Як видно із матеріалів справи, в суді поліцейський Виноградов П.А. надав пояснення щодо руху та зупинки автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Свідок ОСОБА_3 письмово при складані протоколу та в суді підтвердив, що у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера та у медичному закладі.
Свідок ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях, які вірно взяті до уваги судом, підтвердив факт відмови ОСОБА_1 у його присутності від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Неявка цього свідка на виклик до суду не виключає права суду обґрунтувати свої висновки письмовими пояснення цього свідка, оскільки КУпАП не передбачене, що суд має приймати до уваги лише показання свідків, безпосередньо сприйнятих в суді. 
Підставно суд врахував як доказ і відеозапис, доданий до протоколу, на якому зафіксовано обставини, за яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, проте він відмовився виконати вимоги п 2.5 ПДР.
Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати, розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі можуть бути , зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, наданий поліцейським відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Покладені судом  в основу  постанови докази  підтверджують, що   ОСОБА_1  роз`яснено процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складенні протоколу про адміністративне правопорушення. 
Отримали оцінку суду і пояснення ОСОБА_1 щодо обставин справи.
Суд надав критичну оцінку його твердженням про те, шо він не керував автомобілем, оскільки вони спростовуються покладеними в основу постанови доказами. 
Під час апеляційного розгляду ретельно перевірені висновки суду, шляхом дослідження матеріалів справи у повному обсязі та допиту свідків за клопотанням сторони захисту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Як видно із матеріалів справи під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 , заперечуючи свою винуватість посилався на те, що він не керував автомобілем, але при цьому не називав прізвища особи, яка за його твердженням була водієм авто. 
Клопотань про виклик свідків на підтвердження таких фактів під час розгляду справи судом першої інстанції не заявляв. 
З видіеозаписів, досліджених під час апеляційного розгляду, видно що суть заперечень ОСОБА_1 зводилася до того, що в момент, коли до автомобіля підійшли працівники поліції, автомобіль стояв, а він ним не керував. Про те, що водій автомобіля - це інша особа, і що водій пішов з місця зупинки ще до того, як підійшли поліцейські ОСОБА_1 не зазначав.
Версію про те, що водієм автомобіля є ОСОБА_5 , ОСОБА_1 висунув лише під час апеляційного розгляду.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає недостовірними свідчення ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , (які є приятелями ОСОБА_1 ) про те, що автомобілем керував ОСОБА_5 , розцінює їх як намір сприяти уникненню ОСОБА_1 відповідальності за скоєне правопорушення.
Не можна визнати підставою для скасування постанови і усні пояснення сторони захисту, які виходять за межі доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння не на місці зупинки транспортного засобу, а вже після доправлення його до відділу поліції. Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 поліцейськими у зв`язку із тим, що він відмовився на місці надати документи та свої анкетні дані, для з`ясування особи останнього та складання протоколу, було доправлено до відділу поліції, де встановлено особу та залучено свідків при складенні протоколу та запропоновано в їх присутності пройти огляд на стан сп`яніння однак він відмовився, що підтверджується відеозаписом події та письмовими поясненнями свідків. 
Доводів про незаконність доставки до відділу поліції ОСОБА_1 не наводив ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду.
Доказів визнання неправомірними таких дій працівників поліції матеріали справи не містять.
При розгляді справи, суд виходить із приписів ст. 294 КУпАП, згідно яких апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги  зводяться до неповноти судового розгляду без зазначення  в чому саме вона полягає, та порушення судом  права   ОСОБА_1  на захист.
Інших доводів незаконності постанови апелянт в апеляційній скарзі не наводить.
Твердження апелянта про те, що суд безпідставно прийняв до уваги, як доказ винуватості рапорт поліцейського є неприйнятними, оскільки як видно зі змісту постанови, зазначений документ не використовувався як джерело доказів, які були покладені в основу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 .
       Суддя при постановлені рішення врахував та надав оцінку сукупності доказам, що містяться у справі про адміністративне правопорушення, а не виходив виключно із відомостей, наявних у протоколі про адміністративне правопорушення, як на тому зазначає скаржник.
        Суд дослідив усі докази, надані сторонами, а отже твердження про неповноту судового розгляду є необґрунтованими.
Матеріали справи свідчать про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не заявляв клопотання про дослідження інших доказів, додаткових доказів не подавав. 
       Безпідставними слід визнати і доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено його права, зокрема на ознайомлення з матеріалами справи та на користування юридичною допомогою, оскарження судового рішення у встановлений законом строк.
       Вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2019 року отримав особисто під підпис пам`ятку, в якій роз`яснені права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в т.ч. і право користуватися правовою допомогою (а.с. 14).
       Матеріали справи не містять будь-яких підтверджень існування перешкод у ознайомленні ОСОБА_1 з матеріалами справи чи перешкод у отриманні ним правової допомоги, не встановлено створення судом перепон для оскарження постанови.
        ОСОБА_1 скористався своїм правом на апеляційне оскарження і у визначений законом строк подав апеляційну скаргу. 
Стягнення на ОСОБА_1 накладено судом у межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, в межах яких здійснюється апеляційний розгляд згідно приписів ст. 294 КУпАП, не спростовують висновків суду та не доводять незаконність постанови суду, а тому не вбачається підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Копію постанови направити учасниками справи відповідно до вимог ст. 295 КУпАП.

Суддя
       Херсонського апеляційного суду (підпис) О.В. Калініна

       Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду
       Помічник судді О.О. Ходков 
                                                                                26 травня 2020 року