Справа №589/5221/19 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Лєвша С. Л.	
Номер провадження 33/816/190/20 	Суддя-доповідач Олійник В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю секретаря судового засідання – Сенаторової Ю.В., та особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_1 , розглянувши, в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумсьскої області, від 24 лютого 2020 року, відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , 
про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 24 лютого 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, за таких обставин.
9 грудня 2019 року, о 12 годині 49 хвилин, водій ОСОБА_1 на автодорозі Р65 КПП «Катеринівка» ? КПП «Миколаївка» 91км + 90м, у Шосткинському районі Сумської області, керував автомобілем марки «ВАЗ 21103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 , на пропозицію працівників поліції пройти обстеження на стан сп`яніння, від проходження такого обстеження на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я, відмовився.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, та окрім іншого, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки суд розглянув справу без його участі, всупереч поданому ним клопотанню про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням на стаціонарному лікуванні.  
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, так як розгляд справи відбувся без його особистої присутності, що стало підставою винесення відносно нього незаконної постанови.
ОСОБА_1 зазначає, що винним себе не визнає, оскільки вважає, що поліцейськими було порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як працівники поліції не проінформували його про порядок огляду та не надали сертифікат спеціального технічного засобу, який мали намір застосувати для проведення огляду.
ОСОБА_1 вказує, що при оформленні протоколу працівники поліції внесли у текст протколу неправдиві відомості стосовно відеозаписів обставин події, оскільки на час складання протоколу відеозаписів ще не могло бути фактично.
Звертає увагу ОСОБА_1 і на те, що  він не був відсторонений від керування транспортним засобом, що на його думку свідчить про те, що працівники поліції вважали його тверезим на час керування ним транспортним засобом.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 про необхідність поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді та про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Матеріалами адміністративного провадження підтверджуються доводи ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 присутнім не був, а копію винесеної судом відносно нього постанови, про застосування відносно нього адміністративного стягнення, ОСОБА_2 отримав, звернувшись до суду з відповідним клопотанням.
За наведених обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 , як особа, відносно якої було застосовано адміністративне стягнення, отримав постанову суду про застосування відносно нього адміністратвиного стягнення поза межами строку на апеляційне оскарження цієї постанови, суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду.
Безпідставними, на переконання суду апеляційної інстанції, є доводи апеляційної скарги про те, що суд, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі ОСОБА_1 
Розпискою, за особистим підписом ОСОБА_1 , наявною в матеріалах справи, підтверджується той факт, що ОСОБА_1 був попереджений належним чином про час та дату розгляду справ.
В день розгляду справи, а саме 22 січня 2020 рок, ОСОБА_1 подав телефонограму про відкладення розгляду справи, оскільки перебував на лікуванні, у зв`язку з чим судовий розгляд справи було відкладено на 24 лютого 2002 року.
Про цю дату розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням поштового закладу.
Те, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні під час судового розгляду справи не можу слугувати поважною причиною не прибуття ОСОБА_1 до суду для прийняття участі у судовому розгляді справи.
З листка непрацездатності та виписки із медичної картки стаціонарного хворого, відносно ОСОБА_1 ,вбачається, що захворювання ОСОБА_1 мають характер хронічних, ОСОБА_1 отримував адекватне лікування, міг без будь яких фізичних обмежень пересуватись, а отже, на переконання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не був позбавлений можливості прибути до суду першої інстанції або забезпечити свою участь будь –яким іншим чином, в тому числі за допомогою відеоконференцзв`язку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідності до ст. 268 ч. 1 КУпАП, суд на законних підставах розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, а причини неприбуття ОСОБА_1 до суду для прийняття участі у судовому розгляді справи є такими, що спрямовані ОСОБА_1 на досягнення закінчення, передбачених ст. 38 КУпАП, строків у період яких можливе застосування адміністративного стягнення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що знаходження ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні його хронічних захворювань під час здійснення відносно нього судового розгляду справи за його обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, є вжитим ним заходом з метою унеможливити застосування відносно нього адміністративного стягнення.   
Враховуючи викладене, суд на законних підставах розглянув матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, під час відсутності останнього, не порушуючи законні права та інтереси ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаним законом настає не тільки в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2. 5 Правил дорожнього руху України.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності з ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, були повно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності.
Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Дані обставини знайшли своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення, від 9 грудня 2019 року (а. с. 1), акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 3), відеозйомки обставин події, від 9 грудня 2019 року. 
Як убачається із відео файлів фіксації обставин події, ОСОБА_1 , об`єктивно маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння під час зупинки керованого ним транспортного засобу, не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, обґрунтовуючи вказане сімейними обставинами. Крім того, відеофіксацією підтверджується і факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду.
Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 24 лютого 2020 року, про застосування відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, від 24 лютого 2020 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_1 , у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , без задоволення.
Постанова оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Олійник В. Б.