УХВАЛА 
16 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 610/3185/18
провадження № 51-1835ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого – цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 05 вересня 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 23 січня 2020 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного засудженій покарання тяжкості вчинених останньою злочинів та її особі через м`якість, а також неправильне, на його думку, вирішення судом цивільного позову, просить скасувати постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2  ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Так, відповідно до вимог пунктів 7, 8 ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати:
– потерпілий або його законний представник чи представник – у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції;
– цивільний позивач, його представник або законний представник – у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Однак ОСОБА_4 , подаючи касаційну скаргу з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного засудженій покарання тяжкості вчинених останньою злочинів та її особі через м`якість, не навів обґрунтування того, як з огляду на вищевказані положення ст. 425 КПК порушені в касаційній скарзі питання стосуються вирішення судами попередніх інстанцій заявленого цивільного позову або інтересів потерпілого в межах вимог заявлених в суді першої інстанції.
Також ОСОБА_4 не зазначає, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону допущено судом апеляційної інстанції  при розгляді цього кримінального провадження в порядку апеляційної процедури. Не вказує, які доводи його апеляційної скарги апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Крім того, як передбачено у ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу. Одним з таких документів, що підтверджують повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 58 КПК – є довіреність, за умови, якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.
Однак з довіреності, а також документів, доданих до касаційної скарги, не вбачається, що ОСОБА_4 є працівником потерпілої особи – ПАТ «Укртелеком».
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу представника потерпілого – цивільного позивача ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_4 і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                            ОСОБА_3