ПОСТАНОВА
Іменем України

18 березня 2020 року 

м. Київ
справа №686/23717/16-а
адміністративне провадження №К/9901/37141/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області
на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 (суддя Заворотна О.Л.) та 
постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 (колегія у складі суддів Смілянця Е.С., Залімського І.Г., Сушка О.О.)
у справі № 686/23717/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області,
третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця»,
про визнання незаконною відмови у призначенні пенсії та зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, у якому просив:
- визнати незаконною відмову відповідача у призначенні пенсії за вислугу років;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за вислугу років з моменту звернення.
2.          Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 позов задоволено. Визнано протиправними дії Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах. Зобов`язано Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 26.05.2016 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стягнуто з Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,21 грн.
3.          Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 апеляційну скаргу Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області задоволено частково. Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 змінено. Абзац третій резолютивної частини постанови викладено наступним чином: «Зобов`язати Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 26 травня 2016 року пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В іншій частині постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 залишено без змін.
4.          У касаційній скарзі відповідач, із посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, а позов залишити без задоволення.
5.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.10.2017 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.
6.          У зв`язку із ліквідацією вказаного суду с праву передано Верховному Суду.
7.          Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, у якому просив відхилити касаційну скаргу, а постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 залишити в силі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач в період з 18.01.1990 по 21.05.2007 працював на посаді слюсаря по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятого на пункті обслуговування вагонів станції 2 класу у виробничому підрозділі вагонної дільниці станції Хмельницький регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується копією трудової книжки.
9.          20.05.2016 позивач досяг віку 55 років.
10.          26.05.2016 позивач звернувся до Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії.
11.          Листом від 11.07.2016 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку невідповідністю найменування займаної посади в трудовій книжці найменуванню посади в Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху за залізничному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 583.
12.          Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії за вислугою років, оскільки він по досягненню 55-річного віку при пільговому стажі 17 років 4 місяці 3 дні, має право на пенсію за вислугою років відповідно до пункту «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
14.          Змінюючи у частині рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначив, що суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 , зобов`язав відповідача нарахувати та виплачувати пенсію позивачеві відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», що є неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки дана норма передбачає вихід на пенсію працівників з інших підстав, а позивач відповідно до даної норми права на призначення пенсії не має.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15.          Відповідач у касаційній скарзі наголошує на тому, що згідно списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583, передбачена посада слюсара по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайнятих на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу. Згідно із даними трудової книжки позивач був прийнятий на посаду слюсаря-електрика. Жодного запису у трудовій книжці або наказу про переведення позивача на посаду, яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» немає, а тому вважає, що позивачу слід відмовити у позові. 
16.          Крім того, не погоджується із стягненням з нього на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 551,20 грн. Зазначає, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення про розподіл судових витрат) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи. 

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
18.          Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.
19.          Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
20.          Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) встановлено правило, згідно якого при призначенні пільгових пенсій необхідне надання довідок встановленого зразка з метою підтвердження відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, і видаються підприємством, на якому особа працювала або правонаступником (пункт 20 Порядку). У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
21.          Згідно п. 20 порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
22.          Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. 583 затверджений Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, до якого включені - оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу; - Оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу.
23.          Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, відповідач зазначив, що посада позивача відсутня у списку професій і посад, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 583. 
24.          Разом з тим, судами встановлено, що відповідно до довідки уточнюючої характер роботи від 24.10.2016 № 514 виданої ПАТ «Українська залізниця» Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» Виробничий підрозділ Вагонна дільниця станції Хмельницький, про характеристику виконуваних робіт слюсаря з ремонту рухомого складу 5 розряду електроустаткування, зайнятого на пункті технічного обслуговування вагонів відокремленого підрозділу вагонна дільниця станції Хмельницький ДГТО «Південно-Західна залізниця», позивач ОСОБА_1 виконував роботи на посаді, характер виконання роботи стосується безпосереднього здійснення організації перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті та дає право на оформлення пенсії за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
25.          Крім того, факт безпосереднього здійснення організації перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті позивачем підтверджується наступними документами, а саме копіями наказу № 83/ос від 21.05.2007, довідки про пільговий характер роботи від 17.08.2016 № 308, довідки уточнюючої характер робіт від 23.1.2016 № 556.
26.          Верховний Суд висловлював правову позицію щодо застосування норм права у схожій справі (постанова Верховного Суду від 15.11.2019, справа № 495/5161/17) і не вбачає підстав для відступу від неї.
27.          Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано доказів того що позивач у спірний період не був безпосередньо зайнятий у здійсненні організації перевезень і забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті, та як наслідок не має права на призначення йому пільгової пенсії, право на призначення якої в свою чергу підтверджене відповідними уточнюючими та іншими довідками.
28.          Що стосується стягнення судового збору із відповідача на користь ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
29.          Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України (у редакції до 15.12.2017) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
30.          Доводи касаційної скарги щодо звільнення Пенсійного фонду України та його органів від сплати судового збору, що, на думку відповідача, унеможливлює стягнення на користь позивача судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є безпідставними та не спростовують висновку суду.
31.          Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення про розподіл судових витрат) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється, зокрема, Пенсійний фонд України та його органи.
32.          Отже, відповідач у даній справі в силу закону звільняється від сплати судового збору при поданні адміністративного позову, апеляційної чи касаційної скарги тощо. Проте, звільнення від сплати судового збору Пенсійного фонду України та його органів не звільняє його від обов`язку відшкодувати судові витрати у разі, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
33.          Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.11.2018 у справі № 750/12502/16-а.
34.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. 
35.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 350, 356 КАС України, Суд -          

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області залишити без задоволення.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.02.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 у справі № 686/23717/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб