ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/6486/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О. М. - головуючий,  Стратієнко Л. В., Ткач І. В.
за участю секретаря Низенко В.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Курдельчука І. Д.
від 07.11.2019
та постанову Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Сітайло Л. Г., Пашкіної С. А., Буравльова С. І.
від 29.01.2020 
за позовом Фізичної особи - підприємця Нагірняк (Смарчевської) Яни Валентинівни
до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
про визнання припиненим зобов?язання
за участю представників:
від позивача: не з`явився.
від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
Фізична особа-підприємець Нагірняк (Смарчевська) Яна Валентинівна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання припиненим зобов`язання.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 31.01.2019 Господарським судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з Фізичної особи - підприємця Нагірняк Яни Валентинівни на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 86 583,15 грн заборгованості по кредиту, 14 125,74 грн заборгованості по відсотками за користування кредитом, 10 000,00 грн заборгованості по комісії за користування кредитом та судові витрати 176,20 грн судового збору. Зазначає, що нею повністю погашена, визначена судовим наказом сума заборгованості за кредитом та відсотками, проте відповідач продовжує нараховувати проценти за користування кредитом.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій
22.08.2017 між Фізичною особою - підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»  підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». 
29.08.2017 відповідачем було перераховано на поточний рахунок позивача кредитні кошти у сумі 250 000,00 грн.
У січні 2019 року відповідач звернувся до Господарського суду Київської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення 86 583,15 грн заборгованості за кредитом, 14 125,74 грн заборгованості за відсотками, нарахованих на прострочену заборгованість, 10 000 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 10 556,49 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань.
31.01.2019 було видано судовий наказ про стягнення з Фізичної особи - підприємця Нагірняк Яни Валентинівни 86 583,15 грн заборгованості за кредитом, 14 125,74 грн заборгованості за відсотками, нарахованих на прострочену заборгованість, 10 000,00 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 176,20 грн судового збору.
Судовий наказ від 31.01.2019 було отримано позивачкою у березні 2019 року, та його виконано шляхом сплати 01.03.2019 - 70 000 грн, а 22.03.2019 -                             40 885,10 грн.
Таким чином, позивачем повністю погашена визначена судовим наказом сума заборгованості за кредитом та відсотками, проте відповідач після видачі судового наказу продовжив нараховувати проценти за користування кредитом.
Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій
Господарський суд міста Києва рішенням від 07.11.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020, позовні вимоги задовольнив повністю. 
Визнав припиненими зобов`язання за Договором від 22.08.2017 № б/н, укладеним Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та Фізичною особою-підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною.
Стягнув з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь фізичної особи-підприємця Нагірняк (Смарчевська) Яни Валентинівни                     1 921,00 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, мотивовано тим, що позивачка виконала взяті на себе зобов`язання перед Банком, шляхом сплати заборгованості по наказу Господарського суду Київської області від 31.01.2019, однак банк продовжує  нараховувати відсотки на заборгованість, що підтверджується заключною випискою з рахунку підприємця від 01.04.2019.
У рішеннях суди попередніх інстанцій послалися на правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Виходячи з викладеного суди зробили висновок, що після пред`явлення вимоги Банком про дострокове погашення всієї заборгованості договір припинив свою дію і подальше нарахування відсотків за договором є незаконним, а тому позивачка виконала взяті на себе зобов`язання перед банком, шляхом сплати заборгованості по наказу суду від 31.01.2019.
Суд апеляційної інстанції крім того послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, яка стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 у справі №910/6486/19, у якій просило їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові в повному обсязі.
В якості підстав касаційного оскарження судових рішень відповідач зазначив пункти 1 - 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Свої доводи обґрунтовує тим, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях не врахували висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 18.09.2018 у справі № 921/107/15-г/16 відповідно до яких чинне законодавство не пов?язує припинення  зобов?язання з прийняттям судового рішення. 
Крім того вважає за необхідне відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, застосованих судами в оскаржуваних судових рішення, так як ці висновки Верховного Суду зроблені у правовідносинах про стягнення кредитної заборгованості та стосуються строків нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не є подібними з правовідносинами у цій справі, які стосуються припинення зобов`язань. 
Також скаржник зазначає про те, що суди при ухваленні оскаржуваних рішень неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, неправильно застосували та порушили норми матеріального та процесуального права. 
Позивачка відзиву на касаційну скаргу не надала, що не перешкоджає здійсненню касаційного перегляду у справі.
Склад суду у даній справі визначений згідно з витягами з протоколів автоматизованого розподілу судової справи від 28.02.2020, 27.04.2020, 09.06.2020, які наявні в матеріалах справи.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Спір у справі стосується наявності підстав для визнання зобов?язань за кредитним договором від 22.08.2017, укладеним між Фізичною особою - підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною та Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк»,  припиненими.
Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.
Правовідносини (взаємні права та обов`язки) між сторонами у справі виникли на підставі укладеного 22.08.2017 між Фізичною особою - підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк»  кредитного договору, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». 
Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» Нагірняк (Смарчевська) Яна Валентинівна підписанням цієї заяви приєднується до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ»,  бере на себе всі зобов?язання, зазначені в цих Умовах та укладає кредитний договір.
У Анкеті-заяві визначено істотні умови кредитного договору, а саме: 
- вид кредиту: строковий (пункт 1.1);
- розмір кредиту: визначається ПриватБанком, вказується у профайлі Позичальника на сайті kub.pb.ua (пункт 1.2);
- строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів (пункт 1.3);
- проценти (комісія) за користування кредитом 2% в місяць від початкового розміру кредиту (пункт 1.4);
- порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (пункт 1.5);
- у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в пункті 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4% на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно з розділом 3.2.8 умов та Правил надання банківських послуг (пункт 1.6).
Обставини перерахування 29.08.2017 відповідачем на поточний рахунок позивача кредитних коштів у сумі 250 000,00 грн, встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується сторонами.
У той же час судами попередніх інстанцій встановлено, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» змушене було звернутись до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до Фізичної особи-підприємця Нагірняк Яни Валентинівни про стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 86 583, 15 грн, заборгованості по відсотками за користування кредитом у розмірі 14 125, 74 грн, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 10 000, 00 грн та пені у розмірі                  10 556, 49 грн, що виникли внаслідок невиконання боржником свого обов`язку щодо своєчасного повернення кредитних коштів та своєчасної сплати відсотків і комісії за користування кредитом за кредитним договором № б/н від 22.08.2017, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» № б/н від 22.08.2017, «Умов та правил надання банківських послуг»  АТ КБ «Приватбанк».
Господарський суд Київської області 31.01.2019 видав судовий наказ у справі              № 911/158/19 про стягнення з Фізичної особи підприємця Нагірняк Яни Валентинівни на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 86 583,15 грн заборгованості по кредиту, 14 125,74 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 10 000 грн заборгованості по комісії за користування кредитом та судові витрати                  176,20 грн судового збору.
Суд першої інстанції, з доводами якого погодився суд апеляційної інстанції, встановивши, що у березні 2019 року позивачка сплатила заборгованість по наказу Господарського суду Київської області від 31.01.2019, визнав припиненими зобов`язання за Договором від 22.08.2017 № б/н, укладеним Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та Фізичною особою-підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною.
Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього Кодексу).
Тобто, чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.
Господарський суд Київської області ухвалою від 31.01.2019 у справі                            № 911/158/19 відмовив Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Нагірняк Яни Валентинівни про стягнення пені у розмірі                             10 556, 49 грн як такої, що не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України. Роз`яснив заявнику, що він має право звернутися з такими вимогами у позовному порядку.
Отже, судами попередніх інстанцій під час розгляду справи було встановлено існування у відповідача невирішених претензій з приводу виконання позивачкою її зобов`язань за кредитним договором, а тому висновки судів, що позивачка виконала взяті на себе зобов`язання перед Банком, шляхом сплати заборгованості по наказу Господарського суду Київської області від 31.01.2019, а тому зобов`язання за Договором від 22.08.2017 № б/н припинилися, є помилковими. 
У рішеннях суди попередніх інстанцій послалися на правовий висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Відповідач, не погодився з таким обґрунтуванням рішень судів попередніх інстанцій, та як підставу для відкриття касаційного провадження, зазначив необхідність відступити від висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12. Фактично ж доводи касаційної скарги обґрунтовуються тим, що судами неправильно застосовано вищезазначені висновки до спірних правовідносин, оскільки вони стосуються строків нарахування процентів за користування кредитними коштами, а не припинення зобов`язання за договором в цілому.
Колегія суддів вважає, що підстави для відступу від висновків Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 відсутні, у той же час вважає правильними доводи відповідача, що зазначені висновки зроблені у правовідносинах про стягнення кредитної заборгованості та стосуються строків нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не є подібними з правовідносинами у цій справі, які стосуються припинення зобов`язань за договором. 
Верховний Суд зауважує, що посилання суду апеляційної інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 є необґрунтованим, так як фактичні обставини у справі №342/180/17 є відмінними від обставин цієї справи, тому висновки, здійснені судом касаційної інстанції у справі у справі №342/180/17, не є релевантними для цієї справи.
У справі № 342/180/17 встановлено що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не визнаються відповідачкою та не містять її підпису у зв`язку з чим зроблено висновок  про відсутність підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. 
У той час як у справі № 910/6486/19 встановлено укладення між                                      АК КБ «Приватбанк» та Фізичною особою - підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною кредитного договору, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», у якій визначено істотні умови кредитного договору, зокрема обумовлено розмір процентів, у тому числі їх розмір (підвищений) у разі несвоєчасного погашення кредиту, а також передбачено відповідальність у вигляді пені, і ці обставини позивачка не заперечувала.
Отже, правовідносини у справі № 342/180/17 та у справі № 910/6486/19 не є подібними, адже встановлені у справах фактичні обставини та матеріально-правове регулювання відповідних їм правовідносин не є подібними.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
У зв`язку з наведеним, попередні судові інстанції, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, визнавши припиненими зобов`язання за договором від 22.08.2017 № б/н, укладеним між АК КБ «Приватбанк» та  Фізичною особою-підприємцем Нагірняк (Смарчевська) Яною Валентинівною,  не застосували норми закону, які підлягали застосуванню, у тому числі статті 598, 599 Цивільного кодексу України, статтю 202 Господарського кодексу України.
Наведене згідно із статтею 311 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції. А оскільки названими судовими інстанціями з достатньою повнотою встановлено пов`язані з розглядом даних вимог обставини, то Касаційний господарський суд вважає за необхідне ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Судові витрати
Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 315 Господарського процесуального кодексу України у резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинен бути зазначений новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. 
Згідно з частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що  рішення суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові, судові витрати здійснені відповідачем у суді апеляційної та касаційної інстанцій покладаються на позивача.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 у справі №910/6486/19 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Нагірняк Яни Валентинівни (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д)              2   881,50 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню 50 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги, 3 842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) судового збору за подання касаційної скарги.

5. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. Баранець 

Судді                                                                                          Л. Стратієнко

                                                                                          І. Ткач