Справа № 991/802/20
Провадження № 1-кс/991/815/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
27.01.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 із вимогою зобов`язати відповідальну особу – керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 або іншу відповідальну особу внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 28, ч. 1 ст. 364 КК України у діях суддів та керівника апарату суду Шевченківського районного суду м. Києва за її заявою вих. № К-1616 від 22.01.2020.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 27.01.2020 для розгляду скарги визначено слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.01.2020 було відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2 та призначено скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.02.2020 о 10 год. 00 хв., про що заявниці було повідомлено телефонограмою від 29.01.2020.
Під час судового засідання 04.02.2020 ОСОБА_2 заявила відвід слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 11.02.2020 ОСОБА_4 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 при розгляді скарги у справі № 991/802/20 відмовлено.
Засідання щодо розгляду скарги у справі № 991/802/20 було призначено на 26.02.2020 о 09 год. 15 хв., про що ОСОБА_2 повідомили судовою повісткою.
26.02.2020 ОСОБА_2 надіслала до суду заяву про відвід судді ОСОБА_1 від розгляду справи № 991/802/20. Питання щодо цієї заяви мало бути вирішено 12.03.2020 під час судового розгляду скарги ОСОБА_2 у справі № 991/802/20. Про проведення судового розгляду 12.03.2020 о 09 год. 15 хв. заявницю було повідомлено шляхом надсилання SMS-повідомлення.
Для участі у судовому розгляді скарги 12.03.2020 ОСОБА_2 не з`явилась і не повідомила про причини неприбуття.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч. 1 ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.
Незважаючи на наявність імперативної норми щодо обов`язковості участі скаржника, кримінальний процесуальний закон не передбачає механізми забезпечення його явки слідчим суддею.
У ч. 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України та ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.
Отже, чинне законодавство передбачає можливість для сторони провадження за скаргою користуватись своїми правами, відстоювати свою позицію у суді. 
Зважаючи на викладені вище факти, слідчий суддя робить висновок, що ОСОБА_2 не зацікавлена у результатах розгляду її скарги у справі № 991/802/20, адже вона двічі заявляла відвід судді і не з`являлась для розгляду скарги по суті. Слідчим суддею було забезпечено можливість заявниці підтримати вимоги своєї скарги та використати своє право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, однак ОСОБА_2 не використала надані їй процесуальні права.
У ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею у результаті розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, серед яких: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи той факт, що слідчий суддя може постановити лише вичерпний перелік ухвал за результатами розгляду скарги та відсутність ОСОБА_2 під час судового розгляду її скарги, у слідчого судді відсутні підстави для відмови у задоволенні скарги по суті. ОСОБА_2 виявила небажання продовжувати розгляд її скарги та ігнорувала призначені судові засідання, таким чином, в задоволенні скарги слід відмовити з формальних підстав, не вирішуючи її по суті. 
Керуючись ст. ст. 7, 9, 26, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні скарги на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушенняза заявою вих. № К-1616 від 22.01.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя                                                                         ОСОБА_1