Постанова
Іменем України
 
25 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/7690/16-ц
провадження № 61-600св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач),                     Краснощокова Є. В., Русинчука М. М., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Івано-Франківська міська рада, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради
 
розглянув у порядку письмового  провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня                    2019 року у складі судді Пастернак І. А. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у складі колегії суддів                Мелішишин Г. П., Томин О. О., Ясеновенко Л. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив зобов`язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради провести перерахунок його заробітної плати відповідно до Галузевої угоди, стягнути в солідарному порядку з Івано-Франківської міської ради та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 18 245,97 грн недоотриманої заробітної плати, 216 114,00 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також визнати дії відповідачів в трудових відносинах при визначенні посадового окладу дискримінаційними.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що в період з 04 вересня 2011 року                                до 21 березня 2016 року він працював директором комунальної організації «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку імені                                   Т. Г. Шевченка».
На підставі додаткової угоди № 2 до контракту від 03 травня 2012 року йому встановлено посадовий оклад у розмірі 3 500,00 грн. 
Відповідно до умов Галузевої угоди на 2013-2015 роки, укладеної між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, посадові оклади вираховуються, виходячи з мінімальної заробітної плати. Після укладення додаткової угоди мінімальна заробітна плата в Україні збільшувалась тричі. Зокрема, з 01 січня 2013 року її розмір становив                   1 147,00 грн, з 01 грудня 2013 року - 1 218,00 грн, з 01 вересня 2015 року -                      1 378,00 грн. 
Однак, на порушення умов Галузевої угоди та вимог законодавства, його посадовий оклад залишався незмінним та став меншим від мінімального гарантованого розміру, у зв`язку з чим  просив задовольнити позов.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від                   17 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2019 року,                               у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позов заявлений до неналежного відповідача, оскільки позивач не працював і не працює у виконавчому комітеті Івано-Франківської області.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.
Суди не встановили, чи відповідає його посадовий оклад мінімальним гарантіям з оплати праці, встановленим Галузевою угодою, не надали оцінки територіальним угодам та колективному договору.
Судові рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам законності, об`єктивності, судами не враховано всіх його доводів, проігноровано аргументи, яким слід було надати оцінку, внаслідок чого порушено право особи на звернення до суду та право на судовий захист порушених прав.
Відзив/заперечення на касаційну скаргу  
Івано-Франківська міська рада та виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради подали відзиви, в яких просять залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, які ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою  Верховного Суду від 15 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про перерахунок заробітної плати (посадового окладу) відповідно до галузевої угоди, стягнення недоотриманої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та визнання дій відповідачів в трудових відносинах при визначенні посадового окладу дискримінаційними.
Витребувано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/7690/16-ц.
Ухвалою Верховного Суду від12 березня 2010 року справу № 344/7690/16-ц призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Обставини справи 
Суди встановили, що 04 серпня 2011 року між Івано-Франківською міською радою, яка від імені та в інтересах територіальної громади м. Івано-Франківська здійснює правомочності власника об`єктів права комунальної власності, та ОСОБА_1 укладений контракт, за умовами якого останній був призначений на посаду директора комунальної організації «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку імені Т. Г. Шевченка» (далі -  КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку                        ім. Т. Г. Шевченка») на термін з 04 серпня 2011 року до 04 серпня 2012 року включно.
Контрактом визначено права та обов`язки сторін, у тому числі з виплати заробітної плати та забезпечення необхідних умов праці.
Відповідно до пункту 3.1 за виконання обов`язків, передбачених цим контрактом, керівникові нараховується заробітна плата за рахунок частки доходу, одержаного підприємством в результаті його господарської діяльності.
Додатковою угодою № 2 до контракту від 04 листопада 2011 року внесено зміни до пункту 3.1, яким посадовий оклад встановлено у розмірі                     3 500,00 грн від фактично відпрацьованого часу.
Між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Всеукраїнським об`єднанням обласних організацій роботодавців підприємств житлово-комунальної галузі «Федерація роботодавців ЖКГ України» та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на                          2013-2015 роки була укладена Галузева Угода, яка зареєстрована Міністерством соціальної політики України 04 жовтня 2013 року, реєстраційний № 26.
Згідно розпорядження міського голови від 29 лютого 2016 року                        № 25/1-с ОСОБА_1 звільнений з посади директора КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка» з 29 лютого                   2016 року.
Розпорядження міського голови від 23 березня 2016 року № 44/1-с  внесено зміни до розпорядження міського голови від 29 лютого 2016 року № 25/1-с в частині дати звільнення позивача, а саме: дату 29 лютого 2016 року змінено на 21 березня 2016 року.
Звертаючись до суду з позовом доІвано-Франківської міської ради, виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, позивач просив провести перерахунок заробітної плати (посадового окладу) згідно умов Галузевої угоди та стягнути недоотриману заробітну плату за період                      з 01 вересня 2015 року до 21 березня 2016 року з виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.
Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права
Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із його недоведеності. Крім того, суд послався на те, позов заявлений до неналежного відповідача, оскільки відповідно до листа від 06 березня 2019 року № 14-05/27 начальника відділу бухгалтерського обліку і звітності виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зарплата ОСОБА_1 у виконавчому комітеті не нараховувалася і не виплачувалася. Згідно з листом від 06 березня                       2019 року начальника відділу кадрів міської ради ОСОБА_1 . в апараті Івано-Франківської міської ради, виконкому, департаменту, управлінь, відділів та служб не працював. Отже, позивач не працював і не працює у виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради, жодних нарахувань та виплат виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради йому не здійснював.  
Проте з висновками судів повністю погодитись не можна, виходячи з такого.
У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Звертаючись до суду з позовом про перерахунок та стягнення заробітної плати, позивач зазначив у якості відповідачів Івано-Франківську міську раду та виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради.
Суди при розгляді справи вважали, що позивачем неправильно визначено суб`єктний склад учасників справи, оскільки у виконавчому комітеті заробітна плата йому не нараховувалася і не виплачувалася, а в апараті Івано-Франківської міської ради він не працював.
У суді першої інстанції до початку першого судового засідання, призначеного на 27 вересня 2016 року, ОСОБА_1 подав заяву про залучення до участі в справі в якості співвідповідача КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка».
Проте, суд першої інстанції на порушення вимог процесуального закону клопотання позивача про залучення до участі в справі належного відповідача не розглянув, Комунальну організацію «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т. Г. Шевченка» до участі в справі не залучив, відповідну ухвалу не постановив.
Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, на вказані порушення процесуальних норм права також уваги не звернув, не забезпечив у процесі розгляду справи справедливих судових процедур, спрямованих на ефективний захист порушеного права особи, не усунув у межах своїх повноважень допущених місцевим судом недоліків.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості усунути вказані недоліки і перевірити доводи позивача, оскільки вони потребують встановлення обставин, які не були встановлені судом.
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити касаційну скаргу, рішення та постанову судів попередніх інстанцій скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями  400, 409, 411, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 вересня    2019 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року втрачають законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття. 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	В. І. Крат  	
 	 	
Судді:	Н. О. Антоненко  	
 	 	
 	В. І. Журавель     Є. В. Краснощоков  	
 	  М. М. Русинчук