УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 
Справа №296/871/20 Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М. 
Категорія 43 Доповідач Галацевич О. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, постановлену 03 лютого 2020 року суддею Анциборенко Н.М. у м. Житомирі, 
у справі № 296/871/20 за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Управління житлового господарства Житомирської міської ради про визнання права на приватизацію квартири,
в с т а н о в и в :
У січні 2020 року  ОСОБА_1   звернулася в суд із позовом до Управління житлового господарства Житомирської міської ради, у якому просила: визнати за нею, як наймачем, право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордера на жиле приміщення.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира за підсудністю.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане судове рішення.
На його думку, право власності на житло виникає після приватизації жилого приміщення, тому питання територіальної підсудності щодо позовів, які виникають з приводу нерухомого майна виникає лише після виникнення самого права власності та порушення його іншою особою. Вказав, що спір у даній справі не стосується не визнання, заперечення чи порушення відповідачем права власності на нерухоме майно, що знаходиться у Богунському районі м. Житомира, а полягає у запереченні відповідача конституційного та законного права ОСОБА_1 на приватизацію спірного нерухомого майна, яке є об`єктом державного житлового фонду. Отже, вважає, що спір має розглядатися Корольовським районним судом м.Житомира за місцезнаходженням відповідача відповідно до ст. 27 ЦПК України 
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пунктах 41 та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Оскільки, як встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги виникли з приводу нерухомого майна, а саме права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на території Богунського району м. Житомира, то підсудність за цим позовом має визначатися відповідно до правил, визначених частиною першою статті 30 ЦПК України, згідно з якими дана справа підсудна Богунському районному суду м. Житомира. 
Таким чином, суд першої інстанції правильно передав справу за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира, оскільки спір виник із приводу нерухомого майна.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а зводяться до неправильного тлумачення норм процесуального права. 
Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 03 лютого 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 18 березня 2020 року.