Ухвала    
 
22 червня 2020 року
м. Київ
справа № 242/4839/17
провадження № 61-9033 ск20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Макаров Анатолій Анатолійович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 15 червня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Селидівського міського суду Донецької області                    від 26 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду                    від 12 грудня 2019 року з пропуском строку, установленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
Як на підставу пропущення строку заявник посилається на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у судовому засіданні 12 грудня 2019 року було проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, повний текст відповідно до відомостей, що містяться в тексті постанови, було складено 18 грудня 2019 року та отримано представником Макаровим А. А. 25 березня 2020 року. У зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019) і введенням в Україні надзвичайної ситуації процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину, тому враховуючи дату отримання повного тексту постанови, строк для звернення із заявою про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження продовжується до 22 червня 2020 року.
Наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, ухваленого 12 грудня 2019 року, а оприлюдненого                   23 грудня 2019 року, не можна визнати поважними з огляду на таке. 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Встановлено, що повний текст постанови Донецького апеляційного суду  від 12 грудня 2019 року складено 18 грудня 2019 року та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 грудня 2019 року, а касаційну скаргу на вказане судове рішення подано 15 червня 2020 року, тобто після спливу більше ніж 30 днів з дня складення повного тексту указаного судового рішення. Разом з тим, суд не може взяти до уваги докази отримання оскаржуваного судового рішення саме 25 березня              2020 року, оскільки заявник не надав будь-яких належних та допустимих доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення в строки передбачені ЦПК України.
При цьому враховано, що  ОСОБА_1 достовірно знав про наявність цього судового провадження, оскільки його представники - адвокат            Макаров А. А., ОСОБА_3. були присутні в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що підтверджується постановою від 12 грудня               2019 року та з 23 грудня 2020 року мав можливість у Єдиному державному реєстрі судових рішень ознайомитись із оскаржуваною постановою, демонструючи готовність брати участь на всіх етапах розгляду. 
Отже, наведені в заяві підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ,                   від 03 квітня 2008 року).
За таких обставин, на підставі частини третьої статті 393 ЦПК України касаційну скаргу слід залишити без руху, оскільки підстави пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху ОСОБА_1 має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою, в якій навести інші підстави для поновлення строку та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX              (далі - Закон № 540-IX).
Відповідно до положень підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 185, 390, 393 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.
Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України та Законом № 540-IX,
 
УХВАЛИВ:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Селидівського міського суду Донецької області               від 26 червня 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду                 від 12 грудня 2019 року неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Макаров Анатолій Анатолійович, на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26 червня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 12 грудня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, але не пізніше десяти днів з дня закінчення карантину. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь