ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/13156/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал"    на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Юрков Е.О.) по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал" до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ Хафусової Владислави В`ячеславівни, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "МК ПАТОРЖИНСЬКИЙ", про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал" звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ Хафусової Владислави В`ячеславівни, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення державного реєстратора департаменту державної реєстрації МЮУ Хафусової В. В. щодо припинення права власності ПАТ «АКБ «Капітал» на земельні ділянки з домоволодіннями від 28.10.2015 р. (індексний номер рішення 25649235; 25649577).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження  у справі.
Ухвала суду про відмову у відкритті провадження мотивована тим, що даний спір є спором про цивільне право щодо права власності на спірне нерухоме майно, тобто має приватноправовий характер, не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, отже позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал" слід розгляди у порядку господарського судочинства.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для  вирішення справи, просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року, справу направити для розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, про що було також зазначено в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, в справі №201/11916/19. Стверджує, що  спір  у частині визначених вимог може вважатися спором  між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач - державний реєстратор , 
приймаючи  оскаржуване рішення щодо припинення права власності позивача на земельні ділянки з домоволодінням мав публічні відносини саме з позивачем.
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що предметом спору за даним позовом є рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, м. Київ Хафусової Владислави В`ячеславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25649235 від 28.10.2015 року про державну реєстрацію прав, яким зареєстровано власником майна земельної ділянки кадастровий номер 12101000000:03:298:0008 за адресою: вул. Паторжинського, буд. 18, м. Дніпро - Товариство з обмеженою відповідальністю "МК ПАТОРЖИНСЬКИЙ" індексний номер: 25649577 від 28.10.2015 року про державну реєстрацію прав, яким зареєстровано власником майна земельної ділянки кадастровий номер 12101000000:03:298:0063 за адресою: АДРЕСА_1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "МК ПАТОРЖИНСЬКИЙ", та одночасно припинено право власності попереднього власника - Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал".
Як встановлено судом першої інстанції, на даний час власником спірного майна є ОСОБА_1 .
Спірні правовідносини обумовлені незгодою позивача з вищезазначеним рішенням державного реєстратора, оскільки спірна нерухомість раніше перебувала у його власності.
Відповідно до пунктів першого та другого частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у тому числі на виконання делегованих повноважень, і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною цих функцій.
Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Положеннями пункту 1 та 6 частини 1 статті 19 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи  підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Пунктом 13 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
Виникнення спірних правовідносин у даній справі зумовлено незгодою позивача з рішенням державного реєстратора щодо вчинення реєстраційних дій якими припинено право власності на майно, яке належало на праві власності ПАТ «АКБ КАПІТАЛ»
При цьому позивач не був заявником спірних реєстраційних дій, а їх скасування за наслідками розгляду справи буде мати вплив на майнові права третіх осіб.
За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.
Питання предметної юрисдикції у подібних правовідносинах вирішувалися Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, постанови від 04 грудня 2018 року у справі №  915/1377/17, від 29 січня 2019 року у справі  № 813/1321/17, від 02 квітня 2019 року  у справі № 137/1842/16-а та від 06 листопада 2019 у справі № 826/3051/18.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний спір підлягає до розгляду за правилами господарського судочинства, оскільки вказані правовідносини не обмежуються оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, а в їх основі лежить спір, який, з урахуванням особливості справи, не підлягає вирішенню за правилами адміністративної юрисдикції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-Комерційний банк "Капітал" - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до частини 2 статті 328 КАС України може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду    протягом тридцяти днів.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров