ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2020 року 
Київ
справа №826/16271/15
адміністративне провадження №К/9901/12864/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 грудня 2015 року (головуючий суддя - Іщук І.В., судді: Погрібніченко І.М., Шулежко В.П.)
та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року (головуючий суддя - Вівдиченко Т.Р., судді: Гром Л.М., Міщук М.С.)
у справі №826/16271/15
за позовом ОСОБА_1  
до Державної фіскальної служби України 
про скасування наказу.
I. РУХ СПРАВИ
1. У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України від 29 липня 2015 року № 547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» в частині оголошення їй догани.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що при застосуванні дисциплінарного стягнення не було враховано її письмових пояснень, ступеня вини та відсутність заподіяної шкоди. 
3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.
4. Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернулася з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 грудня 2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника начальника Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області та покладено на неї виконання обов`язків начальника інспекції.
6. Листом Головного управління ДФС в Одеській області від 9 червня 2015 року № 5861/7/15-32-22-06-03 «Про стан відпрацювання платників податків, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності» зобов`язано заступників начальників інспекцій, які згідно із розподілом обов`язків здійснюють керівництво роботою підрозділів податкового аудиту, взяти під особистий контроль питання щодо негайного прийняття у червні 2015 року відповідних заходів та координації дій структурних підрозділів інспекції по забезпеченню якісного відпрацювання суб`єктів господарювання, по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та інших нормативно-правових актів, які регламентують процедури припинення юридичної особи, проведення позапланових документальних перевірок суб`єктів господарювання, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності та скорочення їх кількості, станом на 1 липня 2015 року, не менше як на 50%.
7. 24 липня 2015 року до Державної фіскальної служби України надійшло подання Головного управління ДФС в Одеській області від 20 липня 2015 року щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що внаслідок неналежної організації роботи ДПІ в Малиновському районі міста Одеси Головним управлінням ДФС в Одеській області не було забезпечено виконання вимог листа від 9 червня 2015 року.
8. У даному поданні зазначено що на підставі статей 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за неналежне виконання службових обов`язків, незадовільну організацію роботи та контролю підпорядкованих ДПІ, що призвело до невиконання вимог листа від 9 червня 2015 року в частині незабезпечення якісного відпрацювання у червні 2015 року суб`єктів господарювання, по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до вимог Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та інших нормативно-правових актів, та непроведення відповідної контрольно-перевірочної роботи.
9. У поясненнях від 15 липня 2015 року позивач зазначила, що з 1 січня 2015 року до інспекції надійшли 94 відомості по підприємствам стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності, фактично станом на 1 липня 2015 року залишається на відпрацюванні 28 суб`єктів господарювання. Стосовно збільшення кількості підприємств в інформації про результати перевірок платників податків, щодо яких засновниками (учасниками) юридичної особи, уповноваженим ними органом прийнято рішення про припинення, з 53 до 68, то позивач пояснила це помилкою при складанні інформації про результати перевірок платників податків до звіту «Аудит-1».
10.          Наказом голови Державної фіскальної служби України від 29 липня 2015 року № 547 на підставі подання Головного управління ДФС в Одеській області від 20 липня 2015 року та пояснень від 15 липня 2015 року позивачу оголошено догану.
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
11.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що проведення державної реєстрації припинення юридичної особи без проведення відповідних заходів органом доходів і зборів, тягне за собою наслідки у вигляді непроведення перевірок юридичних осіб вказаної категорії справ.
12.          Посадові особи органів державної податкової служби повинні забезпечити сумлінне виконання функцій, покладених на контролюючі органи Міндоходів, на них покладено обов`язок щодо забезпечення ефективної роботи та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.
13.          Оскаржуваний наказ прийнято з дотриманням вимог законодавства та скасуванню не підлягає.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
14.          Позивач у своїй касаційній скарзі зазначає що встановлена законодавством персональна відповідальність керівника за виконання завдань очолюваним ним підрозділом ДФС не виключає необхідності при прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення дослідити наявність причинно-наслідкового зв`язку між невиконаними завданнями та діями (бездіяльністю) керівника.
15.          Також зазначає що відповідач не встановив чи був насправді факт порушення трудової дисципліни, в якій формі проявилося порушення, його причини. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани не містить обставини вчинення проступку, підстави прийняття рішення та обґрунтування обрання такого виду стягнення.
16.          Відповідач у запереченнях на касаційну скаргу просив залишити оскаржувані судові рушення без змін.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
17.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
18.          Статтею 10 Закону України «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ), чинний на час виникнення спірних правовідносин, встановлено основні обов`язки державних службовців, якими, у тому числі є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов`язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; постійне вдосконалення організації своєї роботи і підвищення професійної кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов`язків, ініціатива і творчість в роботі. 
19.          Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 3723-ХІІ дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов`язаних з проходженням державної служби, а також за порушення правил професійної етики, інший вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.
20.          Статтею 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
21.          Статтею 149 КЗпП України встановлено порядок застосування дисциплінарних стягнень. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
22.          Рішення суб`єкта владних повноважень про накладення дисциплінарного стягнення має бути мотивованим та містити конкретні підстави і обґрунтування прийняття такого рішення.
23.          Статтею 150 КЗпП України передбачено, що дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством.
24.          Підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності було неналежне виконання службових обов`язків, незадовільна організація роботи та контролю підпорядкованих ДПІ, що призвело до невиконання вимог листа Головного управління ДФС в Одеській області від 9 червня 2015 року в частині незабезпечення якісного відпрацювання у червні 2015 року суб`єктів господарювання, по яких триває процедура припинення (ліквідації), відповідно до вимог Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 9 грудня 2011 року № 1588 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та інших нормативно-правових актів, та непроведення відповідної контрольно-перевірочної роботи.
25.          Відповідач виходив з того, що внаслідок незабезпечення позивачем належного контролю за роботою підлеглих залишаються невідпрацьованими 68 підприємств, стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності, станом на 1 липня 2015 року кількість підприємств не скорочено, а навпаки збільшилось з 53 підприємств (станом на 1 червня 2015 року) до 68 (станом на 1 липня 2015 року).
26.          Проте відповідно до пояснень позивача, наданих 15 липня 2015 року, з 1 січня 2015 року до інспекції надійшли 94 відомості по підприємствам стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності, фактично станом на 1 липня 2015 року залишається на відпрацюванні 28 суб`єктів господарювання. 
27.          Стосовно збільшення кількості підприємств в інформації про результати перевірок платників податків, щодо яких засновниками (учасниками) юридичної особи, уповноваженим ними органом прийнято рішення про припинення, з 53 до 68, то позивач пояснила це помилкою при складанні інформації про результати перевірок платників податків до звіту «Аудит-1».
28.          Відповідачем, а також судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано дані пояснення позивача, відповідно до яких кількість підприємств стосовно яких прийнято рішення про припинення (закриття) їх діяльності станом на 1 липня 2015 року не збільшилася, а навпаки значно зменшилася.
29.          Відповідачем при застосуванні дисциплінарного стягнення не розглядались фактично вжиті позивачем заходи, вчинені з метою виконання листа Головного управління ДФС в Одеській області від 9 червня 2015 року № 5861/7/15-32-22-06-03, а встановлена законодавством України персональна відповідальність керівника за виконання завдань очолюваним ним територіальним органом ДФС не звільняє відповідача від обов`язку при прийнятті рішення щодо застосування дисциплінарного стягнення дослідити наявність причинно-наслідкового зв`язку між невиконаними та/або неналежно виконаними завданнями центрального органу, інших підрозділів ДФС та діями або бездіяльністю керівника такого територіального органу ДФС.
30.          За таких обставин оскаржуваний наказ голови Державної фіскальної служби України від 29 липня 2015 року № 547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» в частині оголошення догани першому заступнику начальника Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
31.          Суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
32.          Відповідно до частини першої статті 351 КАС України  підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
33.          Оскільки обставини справи встановлені з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, вони підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.  
34.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 345, 351, 356 КАС України, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1   задовольнити.
Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 грудня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2016 року у справі №826/16271/15  скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про скасування наказу задовольнити.
Скасувати наказ голови Державної фіскальної служби України від 29 липня 2015 року № 547 «Про стан організації роботи ДФС та її територіальних органів у червні 2015 року» в частині оголошення догани першому заступнику начальника Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_1.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
О.А. Губська
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду