Ухвала
іменем України 
17 березня 2020 року
м. Київ
справа № 335/10523/15-к
провадження № 51-6152 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 
на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від  12  лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року, 
встановив:
Ухвалою Суду від 11 лютого 2020 року касаційну скаргу засудженого було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і встановлено строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала. 
У межах наданого строку засуджений двічі повторно звернувся до Суду надіславши касаційні скарги у яких порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку та які за своїм змістом і вимогами є ідентичними. Проте положень ст. 427 КПК знову не дотримано.
У нових касаційних скаргах засуджений, не погоджуючись із юридичною оцінкою діянь і наводячи свою версію подій, по суті заперечує встановлені фактичні обставини кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не  є  предметом перегляду суду касаційної інстанції. 
На підтвердження заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень засуджений не наводить правової аргументації та не зазначає доводів, які би ставили під сумнів законність вироку та ухвали і  слугували підставами для їх скасування на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з урахуванням положень статей 91, 94, 370, 412 КПК, натомість обмежується загальним твердженням про їх незаконність.
Заперечуючи доведеність вини у вчинених діяннях засуджений, у поданих касаційних скаргах допускає суперечність, зокрема у частині його незгоди із розміром цивільного позову у справі. 
Також засуджений, ставлячи питання про скасування судових рішень і  призначення нового розгляду в суді першої інстанції, знову не врахував положення ст. 415  КПК, якою передбачені підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Недодержання ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження. За таких обставин Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Зазначене рішення не позбавляє права скаржника на нове звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою в порядку, передбаченому КПК, зважаючи також на  правила ст. 117 цього Кодексу.
Ураховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 на  вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2019 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року разом з усіма доданими до них матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                        ОСОБА_3