П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/3625/19	
Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
                         при секретарі:              Шатан В.О.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020р. по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2019р. ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо подвійного нарахування та сплати позивачем єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем та як самозайнятою особою;
- зобов`язати відповідача утриматись від цих дій.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з 10.05.2008р. він зареєстрований як фізична особа-підприємець та стоїть на обліку в органах ДПС. З 28.04.2009р. ФОП ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність.
На даний час ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку другої групи та платником єдиного соціального внеску.
У травні 2019р. позивач звернувся із запитом до ДПС, в якому ставились питання щодо нарахування єдиного соціального внеску як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність.
12.06.2019р. ГУ ДФС в Одеській області надано відповідь, в якій зазначено, що фактично сплата ЄСВ позивачу нараховується два рази. Так, у 2019р. до бюджету було перераховано 5 210грн., враховуючи що з урахуванням ставки в квартал 2754,18грн. та нарахування ЄСВ є поквартальним.
Позивач не погоджується із вказаними діями податкового органу, вважає їх протиправними, незаконними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом.
Посилаючись на вказане просив позов задовольнити. 
          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2020р. адміністративний позов задоволено.
          Визнано протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо подвійного нарахування до сплати ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичній особі-підприємцю та як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність.
          Зобов`язано ГУ ДФС в Одеській області утриматись від вчинення дій щодо подвійного нарахування до сплати ФОП ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичній особі-підприємцю та як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність.
          Стягнуто з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 1 921грн..
          В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
          Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла  висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд  першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом в порушення вимог податкового законодавства нараховано позивачу двічи сплату єдиного соціального внеску як ФОП, та як самозайнятою особою, оскільки ФОП ОСОБА_1 не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, у зв`язку із чим ДФС безпідставно встановила позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі-підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. 
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що з 10.05.2008р. ФОП ОСОБА_1 є ФОП, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб  підприємців та громадських формувань внесено відомості за №25520000000006053, та з 12.05.2008р. позивач перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС в Одеській області, Чорноморське управління, Білгород-Дністровська державна податкова інспекція (м.Білгород-Дністровський) (а.с.54).
Видами діяльності ФОП ОСОБА_1 є:
- діяльність у сфері права (Код КВЕД 69.10 (основний));
- консультування з питань комерційної діяльності й керування (Код КВЕД 70.22).
28.04.2009р. ФОП ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю за №1775 (а.с.12).
У травні 2019р. ФОП ОСОБА_1 звернувся із запитом до ГУ ДФС в Одеській області, в якому просив надати інформацію: з якого часу нараховується єдиний соціальний внесок як особі яка проводить незалежну професійну діяльність; на підставі чого позивачу нараховується єдиний соціальний внесок як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність; в якому розмірі було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок, як особою яка проводить незалежну професійну діяльність (а.с.13). Також, у вказаному запиті позивач зазначив, що він є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованим у передбаченому законом порядку з 10.05.2008р., з 12.05.2008р. він стоїть на обліку у органах податкової служби. На даний час він є платником єдиного податку другої групи та платником єдиного соціального внеску. Позивач зазначив, що йому випадково стало відомо про те, що єдиний соціальний внесок йому фактично нараховується два рази як для фізичної особи-підприємця, яка обрала спрощену систему оподаткування, та для особи, яка провадить незалежну професійну діяльність.
У червні 2019р. податковим органом надано лист-відповідь за №11658/Ш/15-32-53-07-05, в якому повідомлено позивача про те, що 28.08.2018р. йому встановлено ознаки незалежності професійної діяльності в інформаційній системі «Податковий блок». У зв`язку із чим, в автоматичному режимі в інформаційній системі «Податковий блок» йому було проведено нарахування єдиного внеску, як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність (а.с.14-15).
Не погоджуючись з діями відповідача щодо подвійного нарахування до сплати позивачем єдиного соціального внеску як фізичною особою-підприємцем та як самозайнятою особою, позивач звернувся в суд із відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій податкового органу, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність, судова колегія виходить з наступного. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються  ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за №2464-VI від 8.07.2010р.   (надалі -  Закон №2464-VI).
Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч.2 ст.2 Закону №2464-VI).
Приписами п.2 ч.1  ст.1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідності до п.4,5 ч.1  ст.4 Закону №2464-VI  (у редакції  Закону №77-VIII від 28.12.2014р.) платниками єдиного внеску є:
- фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;
- особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Отже, законодавець чітко розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що Закон №2464-VI  не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.
Як вбачається із матеріалів справи, що ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, тобто є платником єдиного внеску в розумінні п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI.
За правилами ч.1 ст.5  Закону №2464-VI,  облік осіб, зазначених,    зокрема, у п.4,5 ч.1  ст.4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а щодо застрахованих осіб, які є учасниками накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, - з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та Пенсійним фондом.
Взяття на облік осіб, зазначених, зокрема, у п.4,5 ч.1  ст.4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у п.4,5 ч.1 ст.4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (ч.2 ст.5  Закону №2464-VI).
Відповідно до ст.5  Закону №2464-VI  та інших нормативно-правових актів розроблено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений  наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014р. за №1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 3.12.2014р. за №1553/26330, (надалі - Порядок №1162), який є нормативно-правовим актом у розумінні ч.3  ст.117 Конституції України  та джерелом права, яке застосовується судом, відповідно до ч.2 ст.7 КАС України.
Зазначеним Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 1.01.2016р., надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (п.2 розділу І Порядку №1162).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах, зокрема, 4, 5 частини першої  статті 4 Закону №2464  (п.3 розділу І Порядку №1162).
Згідно до п.3 розділу ІІ Порядку №1162, дані про взяття на облік платників єдиного внеску в порядку інформаційної взаємодії передаються державному реєстратору в день взяття їх на облік за місцезнаходженням чи місцем проживання із зазначенням: дати взяття на облік, найменування та коду за ЄДРПОУ контролюючого органу, в якому такого платника взято на облік, реєстраційного номера платника єдиного внеску.
Відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку №1162, взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому  ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за №755-IV   від 15.05.2003р. (надалі - Закон №755).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець із 10.05.2008р. перебуває на обліку контролюючого органу як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Положеннями розділу ІІІ Порядку №1162 встановлено порядок взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія  Закону №755.
За правилами п.1 розділу ІІІ Порядку №1162, взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія  Закону №755, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Платники єдиного внеску, зазначені в п.5 ч.1  ст.4 Закону №2464, подають заяву за формою №1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (п.2 розділу ІІІ Порядку №1162).
У відповідності до п.3 розділу ІІІ Порядку №1162, платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія  Закону №755, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою №2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.
Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що взяття контролюючим органом на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, здійснюється виключно за заявою такої особи за формою №1-ЄСВ. Взяття на облік платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, контролюючим органом за власною ініціативою шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» Порядок №1162 не передбачає.
Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 , після отримання свідоцтва від 28.04.2009р. за №1775, яким йому надано право займатися адвокатською діяльністю, заяву за формою №1-ЄСВ до контролюючого органу не подавав. Натомість 28.04.2009р. податковий орган самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з нормами Порядку №1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску.
Що стосується внесення відомостей про платника єдиного внеску до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Приписами п.1 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI  визначено, що  Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.
Положеннями ч.1 ст.16  Закону №2464-VI встановлено, що державний реєстр створюється для забезпечення, зокрема, ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.
Відповідно до ч.2 ст.16  Закону №2464-VI, державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб.
За правилами абз.2 ч.3 ст.16  Закону №2464-VI, ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно абз.3 ч.1 ст.20  Закону №2464-VI, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідності до абз.3 ч.2 ст.20  Закону №2464-VI, відомості про фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014р. за №10-1 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (надалі - Положення №10-1), яке відповідно до ЗУ    «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
З метою забезпечення обробки інформації в Реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (п.1 розділу ІІІ Положення №10-1).
Облікова картка відкривається у разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених    Законом (п.2 розділу ІІІ Положення №10-1).
До облікових карток Реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
Дослідивши форму витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (додаток 8 до Положення №10-1, п.6 розділу V), судова колегія зазначає, що до відомостей, які містить цей витяг, віднесено й відомості щодо статусу застрахованої особи, серед типів якого нормотворець визначає фізичну особу-підприємця і самозайняту особу, під якою мається на увазі особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, що обумовлює висновок про те, що такого статусу застрахованої особи, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, Положення №10-1 не визначає.
Системний аналіз норм  Закону №2464-VI  та Положення №10-1 дає підстави для висновку про відсутність повноважень у контролюючого органу за власною ініціативою без наявності звітності платника єдиного внеску (особи, яка провадить незалежну професійну діяльність/фізичної особи-підприємця), в якій містяться відомості про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб-підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, вносити зміни (подавати інформацію до ПФУ щодо змін) до облікової картки платника єдиного внеску шляхом встановлення «ознаки незалежної професійної діяльності» та відповідно нараховувати єдиний внесок у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, визначеного  Законом  як граничний мінімальний внесок для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітність як такий платник, то апеляційний суд вважає, що податковий орган безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі-підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.
Аналогічний висновок викладений в рішенні Верховного Суду від 2.09.2019р. у зразковій справі за №520/3939/19.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 .
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
          Також, судова колегія вважає за необхідне стягнути відстрочений судовий збір з апелянтів у солідарному розмірі.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020р. - залишити без змін.
          Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська, 5, код ЄДРПОУ 39398646) на користь Держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993473; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача  UA9089 9998 03131 1125 60000 26001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 2  881,5грн..
Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.                                                                                 

                                                            Повний текст судового рішення виготовлений 28 травня 2020р.

Головуючий:                                                                      Ю.М. Градовський

                                                             
                       Судді:                                                                                   А.В. Крусян                                        

                                                                                                   О.В. Яковлєв