ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1449/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  10 червня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів          Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішень, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2020, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними дій Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП у Київській області щодо направлення постанови про стягнення штрафу від 05.10.2019 на примусове виконання та  визнання дій головного державного виконавця Яготинського РВ ДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (м.Київ) Цимбал Н.В. незаконними.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Київській області  про визнання протиправними дій на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою про відмову у відкриті провадження у справі позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково застосував норми п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли стосовно протиправності, на думку позивача, дій Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо передчасного направлення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення для виконання.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», колегія суддів у відповідності до п. 2 ч.1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Як встановлено, ОСОБА_1 звернувся з вимогами про визнання дій головного державного виконавця Яготинського РВ ДВС Центрального МРУ Міністерства юстиції (м.Київ) Цимбал Н.В. незаконними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунках від 07.02.2020.
Також, позивачем заявлено вимоги до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме: -визнати дії Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділення поліції Головного Управління національної поліції у Київській області щодо направлення постанови про стягнення штрафу серії ДП018 № 078064 від 05.10.2019 на примусове виконання, незаконними.
Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд своє рішення мотивував тим, що однією із позовних вимог є вимога про визнання дій Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП у Київській області незаконними без визначення змісту таких дій. 
Відповідно до п. 1ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Отже, судом першої інстанції зроблено висновок, що позовна вимога про визнання незаконними дій Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП у Київській області в межах винесеної постанови про накладення адміністративного штрафу, не підлягає розгляду Київським окружним адміністративним судом.
Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням адміністративного судочинства згідно ч.1 статті 2 КАС України є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Як вказано в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, відповідно до п. 1ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Разом з тим, як убачається з позовної заяви, не погоджуючись з постановою старшого сержанта поліції Яготинського відділу поліції ДП018 № 078064 від 05.10.2019 про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.5 ст. 121 та ч.2 ст.122 КУпАП, позивач  оскаржив її до Яготинського районного суду Київської області.
Рішення Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1796/19 на час подання цього позову до суду - не прийнято.
Позивач зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.
Згідно з ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
ОСОБА_1 вважав, що оскарження особою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зупиняє її примусове виконання до розгляду відповідної скарги.
На час звернення начальника Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділення поліції Головного Управління національної поліції у Київській області із заявок про примусове виконання постанови від 05.10.2019 останній, на думку позивача, володів інформацією про її оскарження в судовому порядку, та протиправно направив постанову до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
Отже, спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу протиправності зазначених дій відповідача 1 щодо передчасного, на думку позивача, направлення постанови про накладення адміністративного стягнення для примусового виконання, а не щодо дій, в межах винесеної постанови про накладення адміністративного штрафу, як вказано судом першої інстанції.
Крім того, постанова старшого сержанта поліції Яготинського відділу поліції ДП018 № 078064 від 05.10.2019 про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, та дії щодо її винесення, є предметом розгляду Яготинським районним судом Київської області у справі № 382/1796/19.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.     
Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 320  КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи по суті обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було неповно встановлено обставини та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправними дій та скасування рішень - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19.02.2020 - скасувати та направити справу в частині позовних вимог до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко 

                                                                                                    О. М. Ганечко                                                  \

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2020