ПОСТАНОВА
Іменем України

15 травня 2020 року

Київ
справа № 823/5305/15
провадження № К/9901/51266/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» Ірклієнка Юрія Петровича,  треті особи - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Стандарт», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» Караченцева Артема Юрійовича на постанову Черкаського окружного адміністративного суду у складі судді Тимошенко В.П. від                    7 грудня 2017 року та постанову Київського  апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Земляної Г.В. Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О. від 20 березня 2018 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1.           ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» Ірклієнка Ю.П.,  треті                             особи - ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, в якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» № 11 від 9 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» в частині визнання нікчемним переказу коштів (транзакції) здійсненої ОСОБА_2 6 лютого 2015 року в сумі 200000,00 грн на підставі платіжного доручення № 2164 від 6 лютого 2015 року на рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ;
- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                  ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» № 11 від 9 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                       ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» включити дані про рахунки ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3.Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком  якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачем не наведено, а судом не встановлено наявності підстав для висновку про нікчемність договору банківського вкладу укладеного між            ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» та ОСОБА_1 . 
Відповідачем необґрунтовано обмежено право ОСОБА_1 на отримання коштів за вкладом за рахунок Фонду, оскільки відповідачем не надано належних та допустимих доказів та не доведено, що умови укладеного позивачем правочину передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.
Cтаном на час розгляду справи відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою створюється та передається до Фонду саме перелік рахунків за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а не перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом. Отже, позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права.
Належним способом захисту прав позивача є зобов`язання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» включити дані про рахунки позивача до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «Стандарт» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» Караченцев А.Ю. звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від            7 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від                               20 березня 2018 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у  задоволенні позовних вимог. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 6 лютого 2015 року між ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» (банк) та ОСОБА_1 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту)           № 76864, відповідно до умов якого банк прийняв на відкритий вкладний (депозитний) рахунок                № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 200000,00 грн до 13 лютого 2015 року. 
6 лютого 2015 року на вказаний рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 200000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 6 лютого 2015 року № 2159.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» до категорії неплатоспроможних від                 19 лютого 2015 року № 116 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» від 19 лютого 2015 року № 38, згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.
Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 20 лютого 2015 року по 19 травня 2015 року.
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2015 року № 385 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 19 червня 2015 року № 120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Грицака І.Ю. строком на 1 рік з 19 червня 2015 року до 18 червня 2016 року включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12 листопада 2015 року № 208 змінено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Стандарт». Згідно із зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Стандарт» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Ю.П. з                                  16 листопада 2015 року.
На офіційному сайті ПАТ «КБ «Стандарт» в кінці липня 2015 року розміщено оголошення наступного змісту: «У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 19 червня 2015 року              № 120 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Стандарт» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», Фонд з 26 червня 2015 року розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку. Для отримання коштів вкладники ПАТ «КБ «Стандарт» з 26 червня 2015 року до                  6 серпня 2015 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «УКРІНБАНК».
17 червня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицак І.Ю. звернувся до Подільського районного управління ГУ МВС України в м. Києві із заявою № 556 про кримінальне правопорушення, відповідно до якої просив зареєструвати заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування кримінального провадження.
Відповідно до наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Стандарт» Грицака І.Ю. від 9 вересня 2015 року № 11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», зважаючи на звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку та інших осіб стосовно ПАТ «КБ «Стандарт», було визнано нікчемними всі транзакції та правочини (договори), згідно переліку, який додається до цього наказу.
З наданої копії витягу з додатку «Перелік транзакцій та правочинів (договорів), визнаних нікчемними» до наказу № 11 від 9 вересня 2015 року, транзакції щодо перерахування коштів на рахунок позивача визнані нікчемними.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 208 від 12 листопада 2015 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ           «КБ «Стандарт». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Стандарт» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнку Ю.П. з 16 листопада 2015 року.

6. Вважаючи вказані дії, а також бездіяльність відповідачів щодо невключення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправними, та такими що порушують право на отримання гарантованої суми вкладу, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційна скарга обґрунтована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що рішення уповноваженої особи фонду гарантування вкладів є необґрунтованим та уповноваженою особою не вказано конкретний пункт частини 3 статті 38 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» не відповідають дійсним обставинам справи.
Оскільки правочин, за наслідками якого позивач отримав кошти є нікчемним в силу положень пункту 7 частини 3 статті 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у позивача відсутнє право на отримання коштів відшкодування від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

8. Відзиву на касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» Караченцева А.Ю на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанову Київського  апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року ОСОБА_1 , Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «КБ «Стандарт» не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

10. Пунктами  3, 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;
вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

11. Частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

12. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше               10,00 грн; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

13. Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини 4 статті 26 цього Закону.

14. Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій 

15. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000,00 грн.

16. Отже, Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 
1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 
2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 
3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 
4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 
5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

17. Як встановлено судами попередніх інстанцій, на дату прийняття Правлінням Національного Банку України від 19 лютого 2015 року № 116 «Про віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії неплатоспроможних» на депозитному рахунку позивача, відкритому відповідно до договору банківського рахунку фізичної особи від 6 лютого 2015 року № 76864, знаходились кошти у розмірі 200000,00 грн.

18. Укладення зазначеного договору банківського вкладу й зарахування коштів на рахунок відбулося до початку віднесення ПАТ «КБ «Стандарт» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації (19 лютого 2015 року).

19. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

20. Частина 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 
1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 
2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 
3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 
4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 
5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 
6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 
7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 
8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

21. Відповідно до частини 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

22. З аналізу вищенаведеного вбачається, що Уповноважена особа дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

23. Застосовуючи частину 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа, зобов`язані дотримуватися положень частини 2 статті 19 Конституції України відповідно до якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до наказу від 9 вересня 2015 року № 11 відповідачем визнано нікчемною трансакцію перерахунку коштів на рахунок позивача. 

25. Разом з тим, вищевказаний наказ всупереч приписам чинного законодавства не містить посилань на конкретні підстави, визначені статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з якими відповідач пов`язує нікчемність правочину (договору) банківського вкладу позивача.

26. Таким чином, з огляду на особливу правову природу діяльності відповідача, обов`язковим є зазначення останнім конкретного пункту частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», перелік яких є вичерпним. При цьому положення статті 228  ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

27. Щодо посилань заявника касаційної скарги на порушення при укладенні зазначеного правочину положень пункту 7 частини 3статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів касаційного суду вважає їх безпідставними та такими, що не поширюють свою дію на договір, укладений між позивачем та ПАТ «КБ «Стандарт». Зокрема, зі змісту даної норми вбачається, що вона поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору. Однак, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовується доводами касаційної скарги, при укладенні договору банківського вкладу від 5 лютого 2015 року позивачем не отримано жодних переваг від ПАТ «КБ «Стандарт», банк не здійснив жодного платежу на користь позивача, а лише отримав кошти як вклад у банку.

28. Колегія суддів зазначає, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією № 492 та договорами з відповідними клієнтами банку.

29. Таким чином, з матеріалів справи убачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад розміщено на рахунку в ПАТ «КБ «Стандарт» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

30. Отже, грошові кошти на банківському рахунку позивача, відкритому у ПАТ «КБ «Стандарт», розміщено до запровадження тимчасової адміністрації, а тому на позивача поширюються гарантії Фонду на відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «КБ «Стандарт», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

31. Вказана правова позиція викладена і в постановах Великої Палати Верховного Суду від                     31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а, від 12 грудня 2018 року у справі № 814/4091/15.

32. Суд касаційної інстанції зазначає, що Фонд або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності підстав для застосування положень частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

33. Разом з тим, жодних вироків, якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського вкладу, ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.

34. Крім того, колегія суддів вважає передчасним висновок судів першої та апеляційної інстанції у частині визнання протиправним і скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 вересня 2015 року № 11 «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними» в частині визнання нікчемними транзакції та правочину щодо рахунку, відкритого на ім`я позивача у зв`язку із наступним.

35. Відповідно до правової позиції, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від           11 квітня 2018 року у справі № 910/12294/16, накази (рішення) про нікчемність правочинів не можуть встановлювати обов`язки для третіх осіб, зокрема, контрагентів Банку. Тому сам факт видання наказу про нікчемність правочину не може вважатися порушенням прав іншої сторони правочину. Велика Палата у цій справі дійшла висновку про помилкове ототожнення наказу Фонду з одностороннім правочином, що спричинило неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права в цій частині. 

36. На цій підставі колегія суддів дійшла висновку, що наказ уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину не може бути предметом судового оскарження, оскільки є внутрішнім виконавчо-розпорядчим рішенням, яке не створює жодних прав та обов`язків для третіх осіб, відповідно, видання такого наказу не може порушувати права останніх, а його сфера застосування обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Відповідно до частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

38. Частинами 1, 4 статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

39. Згідно із статтею 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статей 238, 240 цього Кодексу.

40. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

41. За наведених обставин, постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року підлягають частковому скасуванню в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний Банк «Стандарт» № 11 від 9 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», в частині визнання нікчемними транзакцій та правочинів щодо рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1, а провадження в цій частині позовних вимог - закриттю.

42. У решті постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 238, 242, 341, 345, 350, 351, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт» Караченцева Артема Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року скасувати у частині визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Стандарт»             № 11 від 9 вересня 2015 року «Про визнання правочинів (договорів) нікчемними», в частині визнання нікчемними трансакції та правочину щодо рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , а провадження у справі у цій частині закрити.

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 7 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко
судді                                                                                                            Я.О.  Берназюк
                                                                                                                                 В.М.  Кравчук