ПОСТАНОВА
Іменем України

11 червня 2020 року 
Київ
справа №820/5647/16
адміністративне провадження №К/9901/29169/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 (суддя Панченко О.В.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 (судді: Кононенко З.О. (головуючий), Бондар В.О., Калиновський В.А.) у справі № 820/5647/16 за позовом Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкового повідомлення-рішення, 
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2016 №0000514900, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 510,00 грн.
2. Позов обґрунтовано тим, що контролюючий орган безпідставно застосував штрафні (фінансові) санкції за несвоєчасне повідомлення контролюючого органу про доходи фізичних осіб Карягіна І.М. та Гречко О.А. Позивач зазначив, що не вчиняв порушень, відображених в акті камеральної перевірки, а перевірку фахівцями контролюючого органу проведено поверхнево, без належного вивчення всіх документів.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
3. Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення скасовано.
4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що накладення штрафу на підставі п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України за подання з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, суми утриманого з них податку можливе у разі, коли такі помилки або недостовірні відомості призвели до заниження податкових зобов`язань з такого податку.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017.
6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що фахівцями контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних, задекларованих в уточнюючому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» за 1, 2, 3, 4 квартали 2015 року та 1, 2 квартали 2016 року.
За результатами перевірки оформлено акт №614/28-09-49-15/02071180 від 21.09.2016 та встановлено порушення позивачем вимог пп."б" п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, а саме: здійснено несвоєчасне повідомлення контролюючого органу за встановленою формою про доходи фізичних осіб ОСОБА_1 (серія паспорта фізичної особи НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (серія паспорта фізичної особи МК НОМЕР_2 ), які були нараховані за 1 квартал 2015 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 28.04.2015 (фактично подано 22.08.2016), за 2 квартал 2015 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 06.07.2015, 20.07.2016, 30.07.2016 (фактично подано 22.08.2016), за 3 квартал 2015 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 16.10.2015, 23.10.2016 (фактично подано 22.08.2016) за 4 квартал 2015 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 21.01.2016, 26.06.2016 (фактично подано 22.08.2016), за 1 квартал 2016 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 07.04.2016, 08.074.2016, 19.04.2016 (фактично подано 22.08.2016), за 2 квартал 2016 року з терміном подання звітності за формою 1-ДФ - 14.07.2016, 18.07.2016 (фактично подано 22.08.2016).
На підставі вказаного акту перевірки та вказаних висновків контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.
Судами попередніх інстанцій також встановлено, що позивачем подано до контролюючого органу податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1 ДФ), а саме:
за 1 квартал 2015 року від 28.04.2015 (№9080483862, №9080611789, №9080666613, №9081130748, №9081130709, №9081130901, №9081130887, №9081130904, №9081130931, №9081131842) - граничний термін подання 12.05.2015;
за 2 квартал 2015 року від 06.07.2015 (№9139252791, №9139252822, №9139252824, №9139252779, №9139252872, №9139253498), від 20.07.2015 (№9153005743, №9153012221), від 30.07.2015 р. (№2160771827) - граничний термін подання 10.08.2015;
за 3 квартал 2015 року від 16.10.2015 (№9213232785, №9213235889, №9213262345), від 23.10.2015  (№9218098166, №9218098098) - граничний термін подання 09.11.2015;
за 4 квартал 2015 року від 21.01.2016 №9274013099, №9274013151), від 26.01.2016 (№9274292352, №9274292783, №9274292789), від 01.02.2016 (№9274639491) - граничний термін подання 09.02.2016;
за 1 квартал 2016 року від 07.04.2016 (№9050642103), від 08.04.2016 (№9051528531, №9051534545, №9051577068), від 19.04.2016 (№9059676621, №9059679115) - граничний термін подання 10.05.2016;
за 2 квартал 2016 року від 14.07.2016 (№9119520727, №9119517719, №9119494456, №9119485942), від 18.07.2016 (№9123029181, №9123043101, №9123067852, №9123080479), від 08.08.2016 (№9138641609) - граничний термін подання 09.08.2016.     
У зв`язку з самостійно виявленими технічними описками у серіях паспорту співробітників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , Національний технічний університет «Харківський політехнічний інститут» направив уточнюючі податкові розрахунки з інформацією щодо вищезазначених осіб за 1, 2, 3, 4 квартали 2015 року та 1, 2 квартали 2016 року від 22.08.2016 №9276889463, №9276889470, №9276889483, №9276889638, №9151439913, №9151461665. 
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального права, вказує, що оскільки позивачем не були подані відомості про суми доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , то відповідно контролюючий орган цілком обґрунтовано застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції. Доводи касаційної скарги відповідача є аналогічними доводам, які наводились в запереченні на позовну заяву та в апеляційній скарзі, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права скаржником не наведено. 
9. Позивачем надано заперечення на касаційну скаргу, в яких вказано на правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність тверджень контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та просить залишити касаційну скаргу контролюючого органу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій просить залишити без змін.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):
10.1. Підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16.
Платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
10.2. Пункт 46.1 статті 46.
Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
10.3. Пункт 48.1 статті 48.
Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.
10.4. Пункт 50.1 статті 50.
У разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
10.5. Пункт 119.2 статті 119.
Неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.
10.6. Підпункт б) пункт 176.2 статті 176.
Особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.
11. Порядок заповнення і подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 №4.
11.1. Пункт 2.1.
Податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається.
Якщо останній день строку подання податкового розрахунку припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
11.2. Пункт 3.1.
Відображення відомостей у розділі І "Суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і суми утриманого з них податку" (далі - розділ І):
у графі 1 "№ з/п" відображається порядковий номер кожного рядка, що заповнюється;
у графі 2 "Податковий номер або серія та номер паспорта*" відображається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи (для фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), про яку надається інформація в податковому розрахунку.
11.3. Пункт 4.1.
Коригування поданого і прийнятого податкових розрахунків проводяться на підставі самостійно виявлених податковим агентом помилок, а також на підставі повідомлень про помилки, виявлені контролюючим органом.
11.4. Пункт 4.3.
Уточнюючий податковий розрахунок подається у разі необхідності проведення коригувань податкового розрахунку після закінчення строку його подання. Уточнюючий податковий розрахунок може подаватися як за звітний період, так і за попередні періоди.
11.5. Пункт 4.4.
Порядок заповнення звітного нового та уточнюючого податкових розрахунків є однаковим. Звітний новий та уточнюючий податкові розрахунки подаються на підставі інформації з попередньо поданого податкового розрахунку і містять інформацію лише за рядками й реквізитами, які уточнюються. Для заповнення також використовується інформація з повідомлень про виявлені помилки, які відправляються контролюючими органами до податкового агента.
Коригування показників розділу І:
для виключення одного помилкового рядка з попередньо введеної інформації потрібно повторити всі графи такого рядка і у графі 9 указати "1" - на виключення рядка; 
для введення нового або пропущеного рядка потрібно повністю заповнити всі його графи і у графі 9 указати "0" - на введення рядка; 
для заміни одного помилкового рядка іншим потрібно виключити помилкову інформацію відповідно до абзацу другого цього пункту та ввести правильну інформацію відповідно до абзацу третього цього пункту, тобто повністю заповнити два рядки, один з яких виключає попередньо внесену інформацію, а другий вносить правильну інформацію. У такому разі в першому рядку в графі 9 указується "1" - рядок на виключення, а в другому - "0" - рядок на введення. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані у встановлені строки подавати до контролюючого органу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку. 
13. У разі самостійно виявлених помилок у поданих податкових розрахунках податковий агент подає уточнюючі податкові розрахунки.
14. Відповідальність у вигляді штрафу у встановленому розмірі застосовується уразі неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.
15. При вирішенні спорів щодо правомірності відмови в прийнятті податкової декларації необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст.    71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції чинній на час вирішення спору судами) обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
17. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені контролюючим органом у запереченні на позовну заяву, в апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. 
У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем, відповідачами та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
18. Контролюючим органом всупереч вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність у контролюючого органу правових підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій, згідно оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, оскільки відповідальність, що передбачена п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, за подання податкової звітності про суми доходів з недостовірними відомостями або з помилками, можлива у разі, якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, проте як вбачається з обставин встановлених судами, позивачем уточнюючі податкові розрахунку були подані у зв`язку з виправленням помилок у серії паспорту 2 фізичних осіб, що не вплинуло на податкові зобов`язання, що були задекларовані у податкових розрахунках.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
19. Судами попередніх інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи.
20. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 слід залишити без задоволення.
21. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
22. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша стаття 350 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону, що діяв до набрання чинності  Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 у справі №820/5647/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду