ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

  4 червня 2020 року                                                                  м. Чернівці
справа № 727/3870/19
провадження 22-ц/822/415/20
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н. 
секретар Ковальчук Н.О. 
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АРКС» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АХА Страхування» (після реорганізації Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АРКС») про захист прав споживача, повернення коштів, виплачених за договором страхування, стягнення трьох процентів річних
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
В квітні 2019  року ОСОБА_1  звернувся в суд  з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АХА Страхування» (після реорганізації Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АРКС») про захист прав споживача, повернення коштів, виплачених за договором страхування, стягнення трьох процентів річних.
Позовні вимоги обґрунтував слідуючими обставинами. 
01.07.2015 року о 13.30 год. на дорозі сполученням с.Малинці - с.Перебиківці Хотинського району Чернівецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля М-412, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Мерседес Бенц Спрінтер 311, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , дане встановлено постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.08.2015 року. Цивільно-правова відповідальність позивача як володільця транспортного засобу на час настання ДТП була застрахована відповідно до Поліса №АІ/7905784 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.03.2015 року на суму 50000грн. Вказує, що у відповідності до ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ним, 03.07.2015 року було належним чином повідомлено АТ «Страхова компанія» АХА Страхування» про ДТП та у подальшому потерпілий ОСОБА_3 скористався своїм правом на відшкодування в судовому порядку за його рахунок завданої йому матеріальної шкоди.
Заочним рішенням Хотинського районного суду від 23.08.2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до нього про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, позовні вимоги було задоволено та стягнуто з нього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 171052,83 грн. та 1710,52 грн. - витрат зі сплати судового збору. 
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.05.2017 року, рішення суду першої інстанції змінено і зменшено розмір відшкодування заподіяної ОСОБА_2 матеріальної шкоди з суми - 171052,83 грн. до 83396,00 грн.; розмір судового збору зменшено з 1710,52 грн. до 833,96 грн. та на виконання вказаних судових рішень, Хотинським районним судом Чернівецької області було видано виконавчий лист №724/620/16-ц. 
Стягувачем ОСОБА_2 пред`явлено заяву до Першого відділу державної виконавчої служби м.Чернівців Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для примусового виконання рішення суду, за наслідками якого було відкрито виконавче провадження ВП №55876572.
31.10.2018 року, позивачем було внесено на розрахунковий рахунок Першого ВДВС м.Чернівців ГТУЮ у Чернівецькій області суму коштів у розмірі 92816,25 грн., з яких 83396,00грн - розмір шкоди, заподіяної майну ОСОБА_2 , що підтверджується копією квитанції №60 від 31.10.2018 року. Зазначає, що у зв`язку із повним, фактичним виконанням ним зобов`язання, 05.11.2018 року старшим державним виконавцем Першого ВДВС м.Чернівців ГТУЮ у Чернівецькій області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№55876572. 
Вважає, що оскільки його відповідальність на час скоєння ДТП була застрахована, то після сплати ним відшкодування потерпілому відповідно до положень ст.1194 ЦК України та норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», він звернувся до свого страховика за договором із вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому в розмірі та обсязі, згідно з обов`язками страховика, як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на суму - 50000,00 грн. - частину коштів, які він виплатив ОСОБА_2 . 
Листом від 22.12.2018 року, йому було відмовлено у поверненні коштів у зв`язку із тим, що потерпілий своєчасно не звернувся за отриманням страхового відшкодування, вказані витрати були здійснені без попереднього погодження з страховиком, а його відповідальність у повному обсязі передбачена ст. 1166 ч.1 ЦК України. Вважає таку відмову безпідставною, що суперечить чинному законодавству. 
Просив стягнути з відповідача на його користь 50000грн. сплаченого страхового відшкодування та три відсотки річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 23.12.2018 року по 01.04.2019 року (за три повних місяці) в сумі 375,00 грн., з розрахунку: 50000,00 грн.*3%/100%/12міс.*3 міс.) та стягнути витрати за надання правничої допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (колишня назва Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АХА Страхування») про захист прав споживача, повернення коштів, виплачених за договором страхування, стягнення трьох процентів річних – задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (колишня назва Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія» АХА Страхування») на користь ОСОБА_1 – 50000грн. в рахунок повернення сплаченого страхового відшкодування та 375,00 грн. – 3% річних, за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АРКС (колишня назва ПАТ «Страхова компанія» АХА Страхування) на користь держави – 1921,00 грн. судового збору.
В стягненні витрат за надання правничої допомоги в розмірі 4800,00 грн. – відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 грудня 2019 року в частині задоволених позовних вимог, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до АТ`СК «АВКС» в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині права Страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання заяви на виплату страхового відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП та у зв`язку із непогодженням із Страховиком понесення Страхувальником витрат на користь потерпілого. Також порушені судом норми щодо позовної давності. 
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
       Судом встановлено що 01.07.2015 року о 13.30 год. на дорозі сполученням с. Малинці - с. Перебиківці Хотинського району Чернівецької області трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля М-412 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 та автомобіля Мерседес Бенц Спрінтер 311, номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 06.08.2015 року та копією постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 01.10.2015 року, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність позивача ОСОБА_1 як володільця транспортного засобу на час настання ДТП була застрахована відповідно до поліса №АІ/7905784 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.03.2015 року на суму 50000,00 грн.
Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем ОСОБА_1 03.07.2015 року було належним чином повідомлено АТ «Страхова компанія» АХА Страхування» про ДТП.
ОСОБА_3 скористався своїм правом на відшкодування в судовому порядку за рахунок позивача завданої йому матеріальної шкоди. Заочним рішенням Хотинського районного суду від 23.08.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, задоволено, стягнуто на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 171052,83 грн., 1710,52 грн. - витрат зі сплати судового збору.
Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 24.05.2017 року рішення суду першої інстанції змінено, зменшено розмір відшкодування заподіяної ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 171052,83 грн. до 83396,00 грн.; розмір судового збору зменшено з 1710,52 грн. до 833,96 грн. На виконання судових рішень Хотинським районним судом Чернівецької області було видано виконавчий лист №724/620/16-ц, який стягувачем ОСОБА_2 пред`явлено до Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для примусового виконання (виконавче провадження ВП №55876572).
Позивачем ОСОБА_1 31.10.2018 року було внесено на розрахунковий рахунок Першого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області 37313001001025 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 код 41659926, призначення платежу - 55876572 суму коштів в розмірі 92 816,25 грн., з яких 83396,00 грн. - розмір шкоди, заподіяної майну ОСОБА_2 , що підтверджується копією квитанції №60 від 31.10.2018 року.
05.11.2018 року старшим державним виконавцем Першого ВДВС міста Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП№55876572 у зв`язку із повним фактичним виконанням. 
Відповідальність позивача ОСОБА_1 на час скоєння ДТП була застрахована, тому після сплати останнім відшкодування потерпілому за змістом норми ст.1194 ЦК України та норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він звернувся до свого страховика за договором з вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика, як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 50000,00 грн. - частину коштів, які він виплатив ОСОБА_2 .
Листом від 22.12.2018 року позивачу було відмовлено у поверненні коштів. 

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов`язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об`єктів страхування.
Статтею 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку, також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Частиною 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
У відповідності до ст.ст. 1187, 1188 ч.1 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в межах страхового ліміту. 
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Передбачено ст.22 п.22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Доводи апеляційної скарги про те, що безпідставно не враховані положення п.37.1.4 ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в частині права Страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування з підстав неподання заяви на виплату страхового відшкодування впродовж одного року з моменту ДТП є безпідставними, оскільки це стосується правовідносин між страховиком та потерпілим, а не між страхувальником. 
Доводи апелянта, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не застосовано позовної давності є безпідставними та спростовуються наступним. 
Цивільно–правова відповідальність позивача як володільця транспортного засобу на час настання ДТП була застрахована відповідно Поліса №АІ/7905784 обов`язкового страхування цивільно –правової відповідальності.
Відповідності до ст. 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем 03 липня 2015 року було належним чином повідомлено АТ "СК " АХА Страхування" про ДТП.
За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. В подальшому потерпілий ОСОБА_3 скористався своїм правом на відшкодування в судовому порядку за рахунок позивача завданої йому матеріальної шкоди.
Оскільки відповідальність позивача ОСОБА_1 на час скоєння ДТП була застрахована, тому після сплати відшкодування потерпілому, він звернувся до свого страховика за договором з вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика, як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 50000,00 грн., проте листом від 22.12.2018 року позивачу було відмовлено у поверненні коштів. 
Позивач ОСОБА_1 , укладаючи з відповідачем договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.03.2015 року мав законні сподівання, що у випадку настання ДТП, страхова компанія виплатить відшкодування у межах ліміту відповідальності.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.
Таким чином, про порушення своїх прав позивач ОСОБА_1 дізнався отримавши лист від 22.12.2018 року відповідача, яким позивачу було відмовлено у поверненні коштів, відтак початком строку позовної давності слід вважати не дату вчинення ДТП – 01.07.2015 року, а дату отримання листа відповідача від 22.12.2018 року, відтак строки звернення до суду позивачем не пропущено.
Відповідно до ст. 625 ч. 2  ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки після звернення до відповідача про відшкодуванням позивачу сплаченою суми в межах страхового ліміту витрат, відповідач не виконав цього, відповідачем є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому відповідно до ст.625 ЦК України, підлягає стягненню з відповідача на його користь 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 23.12.2018 року по 01.04.2019 року (за три повних місяці) в сумі 375,00 грн, з розрахунку: 50000,00 грн.*3%/100%/12 міс.*3 міс.).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів вважає, що висновки суду є правильними, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів та з`ясованих обставинах, правильно застосовано до правовідносин, що склалися, норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» АРКС» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                            І.Б. Перепелюк
Судді:                                         І.М. Литвинюк
І.Н. Лисак