У х в а л а  
І м е н е м  У к р а ї н и
 
23 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 450/387/19
провадження № 61-7034 ск 20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 лютого       2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Агротехінвестсервіс» про забезпечення позову до пред`явлення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Агротехінвестсервіс» до приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору, 
 
В с т а н о в и в:
 
У лютому 2019 року ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» подало до Пустомитівського районного суду Львівської області заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» до ПрАТ «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору.
 
Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» має намір подати позовну заяву до ПрАТ «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 про  визнання недійсним іпотечного договору від 21 липня 2008 року, який було укладено між ВАТ «Електрон Банк» (іпотекодержатель), ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» (іпотекодавець-майновий поручитель) та     ОСОБА_1 (боржник).
 
У зв`язку із цим, заявник просив вжити заходи забезпечення позову до пред`явлення відповідного позову, шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна, які були предметом спірного іпотечного договору, а саме: нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; частини будівлі допоміжних виробництв, позначеної у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - приміщення від 1  до 4, загальною площею 433,00 кв.м.; частини виробничо-складського корпусу, позначеної у технічній документації літерою «З-1» - приміщення від 2 до 5, загальною площею 660,90 кв.м.; нежитлових приміщень в будівлі допоміжних виробництв, позначених у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - від 8 до 15, загальною площею           202,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки, загальною площею 0,3820 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, територія Сороки - Львівської сільської ради. село Муроване , цільове призначення - обслуговування виробничих приміщень, кадастровий № 4623686900:03:000:0004, до набрання рішенням у даній справі законної сили.
 
Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до звернення стягнення на відповідне нерухоме майно, та відповідно утруднити або унеможливити виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалено на користь позивача.
 
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року заяву ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» про забезпечення позову задоволено: накладено арешт та заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єктів нерухомого майна, а саме: А) нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; частини будівлі допоміжних виробництв, позначеної у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - приміщення від 1 до 4, загальною площею 433,00 кв.м.; частини виробничо-складського корпусу, позначеного у технічній документації літерою «З-1» - приміщення від 2 до 5, загальною площею 660,90 кв.м.; Б) нежитлових приміщень в будівлі допоміжних виробництв, позначений у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - від 8 до 15, загальною площею 202,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ) земельної ділянки, загальною площею 0,3820 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, територія Сороки - Львівської сільської ради. село Муроване , цільове призначення - обслуговування виробничих приміщень, кадастровий             № 4623686900:03:000:0004, до набрання рішенням у даній справі законної сили.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року апеляційну скаргу АТ «Таскомбанк» залишено без задоволення, а ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого          2020 року залишено без змін.
 
15 квітня 2020 року представник АТ «Таскомбанк» - Бутко А. С., надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого          2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 лютого       2020 року.
 
У касаційній скарзі представник АТ «Таскомбанк» - Бутко А. С., просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.
 
Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми процесуального права, оскільки, забезпечення позову є неспівмірним із можливими заявленими позовними вимогами. Також вказує, що судами необґрунтовано зазначено, що забезпечення позову здійснюється для унеможливлення відчуження спірного майна, оскільки доказів цього заявником до суду не надано, а тому відсутні правові та фактичні підстави для забезпечення позову. 
 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 квітня 2020 року, для розгляду справи визначено колегію суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.
 
У статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
 
Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження, і представник АТ «Таскомбанк» - Бутко А. С., порушує питання про поновлення цього строку, посилаючись на те, що у період строку на касаційне оскарження в Україні запроваджено карантин і повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявник отримав лише 09 квітня 2020 року, що підтверджується копією супровідного листа Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року про направлення копії постанови Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, на якому міститься штамп реєстрації вхідної кореспонденції АТ «Таскомбанк» від 09 квітня 2020 року.
 
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня          2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня  2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року. 
 
У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначено, зокрема, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
 
Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань          представником АТ «Таскомбанк» - Бутко А. С. , його процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.
 
Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно частини першої та другої статті 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
 
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
 
Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
 
Згідно частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
 
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
 
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
 
Згідно зі статтею 151 ЦПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову.
 
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, Пустомитівський районний суд Львівської області в ухвалі від 07 лютого 2020 року, з висновками якого погодився і Львівський апеляційний суд у постанові від 17 лютого           2020 року, виходив із того, що предметом спірного іпотечного договору від 21 липня 2008 року, укладеного між ВАТ «Електрон Банк» (іпотекодержатель), ТОВ «Корпорація-Агротехінвестсервіс» (іпотекодавець-майновий поручитель) та ОСОБА_1 (боржник), який посвідчено приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Чемерис Г. Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1748, є нерухоме майно, стосовно якого і просив заявник вжити відповідні заходи забезпечення позову, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; частина будівлі допоміжних виробництв, позначена у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - приміщення від 1  до 4, загальною площею 433,00 кв.м.; частина виробничо-складського корпусу, позначеного у технічній документації літерою «З-1» - приміщення від 2 до 5, загальною площею 660,90 кв.м.; нежитлове приміщення в будівлі допоміжних виробництв, позначене у технічній документації, що є невід`ємною частиною правовстановлюючих документів за планом земельної ділянки літерою «Е-2» - від 8 до 15, загальною площею           202,00 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, загальною площею 0,3820 га, що знаходиться за адресою: Львівська область, Пустомитівський район, територія Сороки - Львівської сільської ради. село Муроване , цільове призначення - обслуговування виробничих приміщень; кадастровий № 4623686900:03:000:0004, а тому була наявна необхідність здійснення забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій із відповідним майном та накладення арешту на дане спірне майно, шляхом тимчасового обмеження реалізації іпотекодержателем оспорюваного права на звернення стягнення на спірне майно, до часу встановлення законності відповідного іпотечного договору, передання та перебування відповідного майна під іпотечною забороною, з метою збереження спірного майна у нинішнього власника, оскільки існує реальна загроза звернення стягнення на спірне майно, що матиме наслідком утруднення виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалено на користь позивача.
 
Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що відповідні заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами і такі заходи забезпечення позову у даному випадку не порушують права іпотекодержателя., оскільки встановлення законності спірного іпотечного договору є необхідною умовою для забезпечення прав та інтересів сторін цього договору, а звернення стягнення на спірне майно за правочинном, який може бути визнаний незаконним (недійсним) у випадку винесення рішення на користь позивача, матиме наслідком невідворотне порушення прав власника цього майна (іпотекодавця) та утруднення виконання такого рішення.
 
На думку колегії суддів, враховуючи мотиви подання даної заяви, відповідні заходи забезпечення позову застосовані правомірно, обґрунтовано та з метою забезпечення виконання рішення суду, якщо таке буде винесене на користь позивача, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного майна, що в свою чергу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову.
 
Не заслуговують на увагу аргументи представника АТ «Таскомбанк», зазначені ним у касаційній скарзі, в частині того, що заявником не доведено вчинення іпотекодержателем дій щодо звернення стягнення на спірне майно, оскільки заходи забезпечення позову є превентивними по своїй правовій природі та спрямовані, зокрема, на убезпечення заявника (майбутнього позивача) від додаткових негативних наслідків, пов`язаних із позбавленням його права власності на спірне майно нинішнім іпотекодержателем, до часу розгляду справи в суді та встановлення істини у справі.
 
Верховний Суд не приймає до уваги обґрунтування касаційної скарги, що відповідні заходи забезпечення позову порушують права та інтересів іпотекодержателя, оскільки у даному випадку вони є недоведеними. 
 
Зазначені заявником в касаційній скарзі інші аргументи колегія суддів також вважає необґрунтованими та виключно його суб`єктивними судженнями, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.
 
Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції після її апеляційного перегляду, якою вирішено лише процесуальне питання, та є необґрунтованою. 
 
Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
 
У відповідності до частини четвертої статті  394 ЦПК Україниу разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись частиною першою статті 127, частиною другою статті 390, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Поновити Акціонерному товариству «Таскомбанк» строк на касаційне оскарження ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області    від 07 лютого 2020 року та постанови Львівського апеляційного суду         від 17 лютого 2020 року.
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Акціонерного товариства «Таскомбанк» на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року в справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Агротехінвестсервіс» про забезпечення позову до пред`явлення позову товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Агротехінвестсервіс» до приватного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», ОСОБА_1 про визнання недійсним іпотечного договору.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  особі, яка подала скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         В. М. Ігнатенко

 
                                                                                                                      В. О. Кузнєцов

 
                                                                                                                      В. А. Стрільчук