П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6821/19	

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.
рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса
10 січня 2020 року  
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області № 166905 від 24.10.2019 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що відповідачем неправомірно прийнято постанову № 166905 від 24.10.2019 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн., оскільки позивачем не було допущено порушень під час надання послуг з перевезення вантажу, а саме: послуги позивачем надавались без перевищення вагових параметрів. Крім того, на думку позивача, винесена постанова не відповідає принципам ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості, оскільки у тексті постанови не зазначається конкретизація допущеного порушення, не вказано час та конкретне місце вчинення порушення, як того вимагає затверджена форма постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, а міститься лише посилання на акт                 № 164972 від 05.09.2019 року, що свідчить про невідповідність постанови, як акта індивідуальної дії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав неповного з`ясування обставин, невідповідності висновків суду письмовим доказам у справі.
У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є помилковим, так як ним надано всі необхідні докази на спростування факту порушення позивачем ПДР, а саме перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Крім того, судом на думку апелянта не було враховано, що офіційно затвердженої методики, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісі (осі) транспортного засобу не існує, а отже відповідач необґрунтовано зробив висновок про надання ОСОБА_1 послуг з перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів. 
Судова колегія вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 – далі), РНОКПП НОМЕР_1 , державну реєстрацію фізичної особи підприємця здійснено 05.04.2017 року за № 25280000000005116, види діяльності, які здійснює суб`єкт підприємництва (за КВЕД): 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний) відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідно даних товарно-транспортної накладної № 697766 від 05.09.2019 року автомобільний перевізник ФОП ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу (рапс) масою 27560 т (а/с. 12).
Перевезення здійснювалось на автомобілі ФОП ОСОБА_1 марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 (а/с. 10-12).
Перевезення вантажу здійснював водій особисто ОСОБА_1 відповідно до посвідчення водія від 23.10.2008 року.
05.09.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області складено Довідку №0002393 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно якої повна маса транспортного засобу становить 43,75 тонн.
05.09.2019 року головним спеціалістом Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Чапала А.О. складено Акт № 0021777 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів.
Копію Акта № 0021777 отримано особисто водієм ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом.
05.09.2019 року на підставі Акту № 0021777 складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №285, за яким сума, що підлягає сплаті становить 640,00 євро.
Розрахунок отримано особисто водієм ОСОБА_1 
05.09.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Чапала А.О. та Лущинським М.А. складено Акт № 164972, яким встановлено порушення ст.   30,   34, абз.3 ч.1 ст.   60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: під час надання послуг з перевезення вантажу з перевищення вагових параметрів (навантаження на строєну вісь 25,75 т.), відсутній дозвіл, який дає право на рух автодорогами України, виданий компетентним уповноваженим органом чим порушено   ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»   (а/с.14).
Акт підписаний особисто водієм ОСОБА_1 
24.10.2019 року Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області винесена Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 166905, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн.
Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що процедура габаритно-вагового контролю здійснена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн., оскільки зібраними матеріалами у справі підтверджується порушення ОСОБА_1 під час надання послуг з перевезення вантажу ПДР та норм чинного законодавства у сфері автомобільних перевезень, а саме: надавались послуги з перевезення вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів та без відповідного дозволу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306. 
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в тому числі дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій тощо визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2007 р. № 1567 (Порядок № 1567 - далі).
Пункт 4 Порядку №1567 передбачає, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За приписами пунктів 12, 13, Порядку № 1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка, який складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням в тому числі інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункти 14 Порядку №1567).
Пунктом 19 Порядку №1567 встановлено, що рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції,  30.08.2019 року Державною службою України з безпеки на транспорті м. Київ видано направлення на рейдову перевірку № 011774 від 30.08.2019 року, з якого вбачається що його видано головним спеціалістам Лущинському М.А., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , старшому державному інспектору ВДК і НБТ ОСОБА_4 , начальнику ПГВК ОСОБА_5 для проведення перевірки транспортних засобів на ділянках дороги (маршруті): м. Луцьк, Луцькому районі, на ділянку а/д Н-17 м. Луцьк - м. Горохів; на ділянку а/д М-19 м. Луцьк - м. Ковель; 30 км а/д Р-14, на ділянку а/д Н-22 м. Устилуг до межі Волинської та Рівненської областей; з 382 км по 384 км а/д М-07(стаціонарний пост поліції) м. Ковель, Ковельський район, смт. Любомль, Любомльський район. Строк проведення перевірки з 02.09.2019 по 08.09.2019 року (а.с.48).
На підставі вказаного направлення, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 05.09.2019 року проведено перевірку надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН 697766 від 05.09.2019 року на 125 км. а/д Н-17 транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 , за наслідками якої складено акт № 164972 від 05.09.2019 року (а.с.49).
Також, в матеріалах справи міститься план проведення посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, ДП «Волинський облавтодор», Управління превентивної діяльності ГУНП у Волинській області та Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП заходів щодо дотримання автоперевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень великогабаритних та великовагових вантажів на ІІІ квартал 2019 року (липень, серпень, вересень 2019 року), чим також підтверджується правомірність проведення рейдової перевірки (а.с. 57-58).
Відтак, доводи апелянта про незаконність проведення рейдової перевірки за наслідками якої до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн., у зв`язку із відсутністю у направленні на рейдову перевірку дати та номеру наказу Державної служби України з безпеки на транспорті судова колегія вважає такими, що не заслуговують уваги, оскільки це не є обов`язковою вимогою передбаченою Порядком №1567. 
З урахуванням вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність виданого направлення на рейдову перевірку №011774 від 30.08.2019 року вимогам встановленим Порядком №1567, з урахуванням чого, судова колегія вважає правомірним проведення посадовими особами відповідача рейдової перевірки надання послуг з перевезення вантажу згідно ТТН 697766 від 05.09.2019 року на 125 км. а/д Н-17 транспортним засобом марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_4 підставі направлення №011774 від 30.08.2019 року.
Як передбачено пунктом 16 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю, що і було здійснено посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Волинській області 05.09.2019 року.
Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. №879 (Порядок №879 - далі), визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пп. 2 п. 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Пунктом 4 Порядку № 879 встановлено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 16 Порядку №1567, рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.
Габаритно-ваговий контроль проводиться однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення до рейдової перевірки посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки та власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а також посадових осіб органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації.
З матеріалів справи вбачається, що 05.09.2019 року, на ділянці а/д Н-17 м. Луцьк -                  м. Горохів здійснено зважування транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .
У відповідності до п.16 Порядку №1567 було здійснено гобаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 , у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 , за наслідками якого посадовою особою Управління Укртрансбезпеки у Волинській області Чапала А.О. складено Довідку № 0002393 від 05.09.2019 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю та Акт №0021777 від 05.09.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів (а.с.18,19).
Начальником пункту габаритно-вагового контролю є ОСОБА_5 , як зазначено в направленні на рейдову перевірку.
З урахуванням зазначеного, судова колегія погоджується з висновками суду першої що доводи апелянта про невідповідність Акту №0021777 від 05.09.2019 року, у зв`язку із наявністю у ньому підпису лише однієї посадової особи управління Укртрансбезпеки є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Відповідно до п. 12. Порядку №879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
В матеріалах справи наявне Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35-02/5374 від 08.02.2019 року, яким підтверджено, що прилад для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-AS2-PWIA зав. №17-442 (виробник ESIT ELEKTRONIK SISTEMLER IMALT ve TICARET LTD. STI) відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого   постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13 січня 2016 року. Свідоцтво чинне до 08.02.2020 року.
За результатами зважування транспортного засобу позивача сформовано талон №1100 в якому зазначені наступні дані: Укртрансбезпека Волині, вага №442, дата 05.09.2019, час 17:05, режим динамічний, номер НОМЕР_2 , загальна вага 43750 кг. (із окремим зазначенням ваги на кожну окрему ось транспортного засобу).
У відповіді на відзив позивач зазначає, що у чеку зважування не зазначено марку, модель, дату останньої повірки ваг, відомості про особу, що проводила зважування та її підпис, ув`язку із чим не можливо ідентифікувати, на яких саме вагах проведене зважування транспортного засобу.
Проте, судова колегія зауважує, що в чинному законодавстві не встановлені вимоги до оформлення талону (чеку) зважування. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач також не зазначає якому саме нормативно-правовому акту повинен відповідати талон зважування.
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (пункт 18 Порядку №879).
Тобто, з приписів Порядку №879 слідує, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо здійснення габаритно-вагового контролю.
Як було зазначено судом вище та підтверджується матеріалами справи, довідку про здійснення габаритно-вагового контролю №0002393 від 05.09.2019 року складено за підписом посадової особи управління Укртрансбезпеки Чапала А.О.
Згідно п. 16-1 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).
Суд критично оцінює доводи апелянта про те, що зважування транспортного засобу проводилось не в русі (як передбачено законом), а з зупинкою транспортного засобу, оскільки жодних доказів на підтвердження зазначених обставин до суду першої інстанції та у ході розгляду апеляційної скарги, позивачем не надано.
Поряд з цим, наявним в матеріалах справи талоном зважування №1100 підтверджується, що під час зважування транспортний засіб перебував саме у русі, про що свідчить зазначена швидкість: 2,9 км/год (перша ось), 2,9 км/год (друга осі), 3,0 км/год (третя осі), 3,1 км/год (четверта ось), 3,3 км/год (п`ята ось).
Крім того, в апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Волинській області йому відмовлено у наданні для ознайомлення відомостей щодо справного стану обладнання, на якому здійснено ваговий контроль, при цьому, ОСОБА_1 не зважаючи на те погодився на проходження габаритно-вагового контролю.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».
Частина 3 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Пункт 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року (в редакції, чинній на час проведення перевірки) передбачає, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Як було встановлено судом  першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, перевезення вантажу ОСОБА_1 здійснювалось на автомобілі марки RENAULT MAGNUM, державний номер НОМЕР_2 (спеціалізований вантажний сідловий тягач - НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 ), у зв`язці зі спеціалізованим напівпричепом марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 (Н/ПР - контейнеровоз – НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 ).
Відповідно до пунктів 2, 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені   постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5   ПДР   України, затверджених   постановою Кабінету Міністрів України від 31 грудня 1993 року № 1094.
Згідно пункту 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.
Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
При перевірці встановлено, що рух автомобільними дорогами України здійснювався із перевищенням вагових обмежень, а дозвіл, що дає право на такий рух у водія ОСОБА_1 - відсутній.
Довідкою № 0002393 від 05.09.2019 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю зафіксовано навантаження на осі: 1) 7,0 тонн; 2) 11,0 тонн; 3) 8,85 тонн; 4) 8,0 тонн; 5) 8,9 тонн. Загальна маса транспортного засобу становить 43,75 тонн.(а.с.53).
Пунктом 20 Порядку №879 встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансбезпеки складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю ( пп. 5 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207).
Актом № 0021777 від 05.09.2019 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, як було встановлено судом, встановлено, що відстань між осями (метрів) дорівнює: 4,2 м.,5,6 м., 1,3 м., 1,3 м.
З урахуванням положень пункт 22.5 Правил дорожнього руху   України, осі спеціалізованого напівпричепа є строєними, навантаження на які не повинно перевищувати 24 тонн.
Крім того, спеціалізований напівпричеп марки BLUMHARDT державний номер НОМЕР_3 є контейнеровозом про що зазначено у свідоцтві про реєстрацію СХО132303 для якого встановлюються окремі нормативи навантаження.
Актом № 0021777 зафіксовано, що осьове навантаження становить: 1) 7,0 тонн (нормативно допустиме 11 тонн), 2) 11,0 тонн (нормативно допустиме 11 тонн), строєні осі 8,85 тонн, 8,0 тонн, 8,9 тонн (у сумі 25,75 тонн) (нормативно допустиме 24 тонн).
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням (для контейнеровозів) - на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
За результатами габаритно-вагового контролю фактична маса транспортного засобу (маса транспортного засобу та маса вантажу) становить 43,75 тонн, а навантаження на строєні осі дорівнює - 25,75 тонн.
Таким чином, фактична маса транспортного засобу під керуванням позивача відповідає нормативним параметрам, проте навантаження на строєні осі перевищує встановлені нормативи, що є порушенням вагових параметрів.
Стаття 48 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачає, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна №697766 від 05.09.2019 року, в якій зазначено, що вантаж, який перевозився ФОП « ОСОБА_1 » - це рапс (насипом) вагою 27560 кг.(27,56 т), при цьому маса брутто вантажу зазначена 42200 кг. (42,2 т).
Товарно-транспортна накладна (ТТН) є основним первинним документом, який містить інформацію про перевезення вантажу, обсяги такого перевезення та відповідальних за його здійснення осіб. Цей документ використовується для внутрішніх (в межах України) перевезень.
Нормативно-правовою базою для використання ТТН є: ст. 48 Закону «Про автомобільний транспорт»; п. 11 «Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363; «Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні», затверджений постановою КМУ від 25.02.2009 № 207.
Суд критично відноситься до посилань в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на договір Вг №0509/90401 від 05.09.2019 року, за яким позивач здійснив контрольне зважування у пункті зважування вантажних автомобілів, ТОВ «Волинь - Зерно-Продукт» у м. Луцьк, як на підставу для визнання необґрунтованими висновків про перевищення ОСОБА_1 габаритно-вагових параметрів, у зв`язку із тим, що із наданих документів (фотокопії свідоцтва про приймання ваг автомобільних тензометричних ВБА-60-18-2 НГЗ 60 т, акта введення ваг в експлуатацію, листа повірки ваг) не можливо встановити, що вони відносяться саме до ваг на яких здійснено контрольне зважування транспортного засобу позивача оформлене квитанцією №ВЗП00018589 від 05.09.2019 року.
Поряд з цим, судова колегія звертає увагу на те, що надані документи належним чином засвідчені не були.
Також, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 здійснювалось перевезення сипучого вантажу, а тому під час руху по дорозі можливе пересипання вантажу та зміна ваги по осям, адже перевізник повинен дотримуватись технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження, у даному випадку, на строєну вісь більше 24,00 тон.
Навіть у випадку доведення можливості переміщення вантажу, ця обставина не спростовує встановленого під час зважування перевищення допустимого осьового навантаження. Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від обов`язку сплати коштів за проїзд великовагового транспорту у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.
Нормами чинного законодавства у сфері регулювання спірних правовідносин не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (в тому числі сипучих) вантажів.
Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що відповідачем доведено факт порушення позивачем ПДР та наявними в матеріалах справи письмовими доказами не спростовано правомірність проведення рейдової перевірки за наслідками якої до ОСОБА_1 було застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. за надання послуг з перевезення вантажу з порушенням ст.ст. 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність прийнятої ним постанови № 166905 від 24.10.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700 грн.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 – відмовити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.   Єщенко О.В.