ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21192/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 квітня 2020 року                                                                                            м. Київ

 	Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:	
 	головуючого-судді:                                        	Черпіцької Л.Т.	
 	суддів:	Земляної Г.В., Епель О.В., 	
 	за участю секретаря:	Закревської І.Л.,	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від   23 грудня 2019 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського військового комісаріату про   визнання дій протиправними та скасування п. 1, 2, 3, 5, 6 постанови від 21.02.2018 №103; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю між нарахованою та фактично виплаченою пенсією, визнання дій протиправними.
За названим позовом Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження у справі №826/12704/18.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року в адміністративній справі №826/12704/18 виділено в самостійне провадження позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Київського міського військового комісаріату про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії, визнання протиправними дій, які полягають у незастосуванні пункту 1 додатку 1 та додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2018 року, внесення до довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року розміру посадового окладу начальника відділу у складі самостійного управління, який не відповідає додатку №2 постанови Кабінету Міністрів України   від 30 серпня 2017 року №704, додатку №2 наказу Міністра оборони України від 01 березня 2018 року №90; зобов`язання оформити довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на     01 січня 2018 року та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, розміру посадового окладу начальника відділу у складі самостійного структурного підрозділу, який відповідає 47 тарифному розряду згідно додатку №2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, додатку №2 наказу Міністра оборони України від 01 березня 2018 року №90.
Вказаній справі присвоєно номер №640/21192/18.
У виділеній частині позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом Міністра оборони України по особовому складу від 15 липня 2014 року №390 позивача звільнено в запас за станом здоров`я. З 17 липня 2014 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у Шевченківському районному у м. Києві військовому комісаріаті з довічним призначенням пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За повідомленням пенсійного органу 06 червня 2018 року позивачу стало відомо, що встановлений йому розмір пенсії з 01 січня 2018 року є нижчим від попередньо встановленого у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату, які полягають у незастосуванні пункту 1   додатку 1 та додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» при обчисленні ОСОБА_1 розміру посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на 01 січня 2018 року, а також у внесенні до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року розміру посадового окладу начальника відділу у складі самостійного управління, який не відповідає додатку 2 до постанови №704 та додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90 «Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України».   
Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат внести до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відомості щодо розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на 01 січня 2018 року, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, а також розміру посадового окладу начальника відділу у складі самостійного управління, який відповідає 47 тарифному розряду згідно додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 01 березня 2018 року №90, та подати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи з основного розміру пенсії 70 відсотків грошового забезпечення з урахуванням розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з виплатою різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсотковий розмір від грошового забезпечення визначається на день призначення пенсії, у той же час він є сталим та не підлягає зміні при перерахунку. Соціальні гарантії не можуть бути звужені шляхом внесення змін до законодавства.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Київський міський військовий комісаріат подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Доводи апеляційної грунтуються на тому, що набрання чинності 01 березня 2018 року Постановою №704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 2 статті 51 Закону № 2262-ХІІ, стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Між тим, ані Порядок №45, ані жоден інший нормативно-правовий акт не наділяють уповноважений орган, що видає довідки про розмір грошового забезпечення, повноваженнями самостійно встановлювати чи прирівнювати одну штатну посаду до аналогічної. Як наслідок дана вимога направлена до неналежного відповідача, що також є підставою для відмови у позові. Окрім того, суд першої інстанції не повною мірою з`ясував обставини застосування додатку 2 до Наказу №90, залишивши поза увагою, що позивач не звільнявся з посади у Головному управлінні чи з самостійного (Центрального) управління Генерального штабу Збройних сил України, як це передбачено у додатку 2 до Наказу №90.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу Міністра оборони України по особовому складу від 15 липня 2014 року №390 ОСОБА_1 звільнено в запас за станом здоров`я та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 липня 2014 року №139 виключено зі списків особового складу.
З 17 липня 2014 року ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у Шевченківському районному у м. Києві військовому комісаріаті з довічним призначенням пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За повідомленням пенсійного органу 06 червня 2018 року позивачу стало відомо, що встановлений йому розмір пенсії з 01 січня 2018 року є нижчим від попередньо встановленого у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
На звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами щодо перегляду тарифного розряду за основною типовою посадою начальника відділу у складі самостійного управління згідно додатку 2 до постанови Кабінету Міністрів України   від 30 серпня 2017 року№704 та здійснення інших показників пенсійного забезпечення, листом від 09 липня 2018 року №ВСЗ/1605 позивача повідомлено, що розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії складається з посадового окладу – 8030,00 грн., окладу за військовим званням – 1460,00 грн., надбавки за вислугу років (50%) – 4755,00 грн.
Згідно  постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року, у справі №761/27958/14-а за позовом ОСОБА_1 до Генерального штабу Збройних Сил України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві позов задоволено.
Визнано протиправними дії Генерального штабу Збройних Сил України щодо не зазначення у довідці від 24.07.2014 №305/371 про одержання ОСОБА_1 додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії протягом останніх 24 місяців проходження служби.
Зобов`язано включити до довідки про одержані  додаткові види грошового забезпечення  та премії для обчислення пенсії  протягом останніх 24 місяців проходження служби щомісячну грошову винагороду, встановлену Постановою КМУ від 22.09.2010 №889.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вчинити дії з перерахунку та виплати пенсії з 18.07.2014, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням додаткового виду грошового забезпечення - щомісячної грошової винагороди, встановленої Постановою КМУ від 22.09.2010 №889.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 25 квітня 2017 року у справі №761/778/17, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2018 року, визнано протиправною бездіяльність Генерального штабу Збройних Сил України, яка полягає у не складанні на дату звільнення ОСОБА_1 з військової служби довідки про виплачені види грошового забезпечення – грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію, одноразову грошову допомогу при звільненні, щомісячну додаткову грошову винагороду, які не входять в довідку №305/371 від 24 липня 2014 року про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії; щодо не включення до розрахунку грошової допомоги при звільненні грошового забезпечення із урахуванням індексації та щомісячної додаткової винагороди, яка виплачувалася позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року №161 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889; зобов`язано здійснювати позивачу перерахунок розміру грошової допомоги при звільненні з грошового забезпечення із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, провести виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром грошової допомоги при звільненні. Окрім того, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не врахування грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації, одноразової грошової допомоги при звільненні при обчисленні ОСОБА_1 розміру основної пенсії з 18 липня 2014 року, виходячи із розміру грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби; зобов`язано вчинити дії щодо призначення та виплати ОСОБА_1 основної пенсії, починаючи з 18 липня 2014 року довічно шляхом включення до складу грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням зі служби, з розміру якого обчислюється пенсія: грошову допомогу на оздоровлення – 18222,90 грн., матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань – 18222,90 грн., індексацію – 4178,19 грн., одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі   82003,05 грн. та суму різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром цієї грошової допомоги із врахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди та провести доплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат.
Судом апеляційної інстанції також було додатково встановлено, що постановою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 761/27958/14-а, було відмовлено у задоволенні заяви Генерального штабу Збройних Сил України про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2017 року, якою було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Генерального штабу Збройних Сил України на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 жовтня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року.  
А також те, що спірні правовідносини у даній справі виникли з підстав незгоди позивача із здійсненим перерахунком його пенсії, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а не – 50 % розміру мінімальної заробітної плати, а також з визначенням йому тарифного розряду – 45, замість 47-го.
Тобто судом першої інстанції не правильно було визначено суть та характер даного спору, що призвело до не правильного застосування норм матеріального права. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Міністра оборони України по особовому складу від 15 липня 2014 року №390 полковника ОСОБА_1 , начальника відділу оборонного планування організаційно-планового управління Тилу Збройних Сил України звільнено в запас за станом здоров`я та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17 липня 2014 року №139 виключено зі списків особового складу.
Станом на 22 червня 2017 року пенсія за вислугу років ОСОБА_1 , перерахована з 18 липня 2014 року, складалась із наступних сум грошового забезпечення:
- з посадового окладу – 1520,00 грн., 
- окладу за військовим званням – 135,00 грн., 
- надбавки за вислугу років (40%) – 662,00 грн., 
- середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення – 5326,49 грн.
Підсумок пенсії (з надбавками) становив 5350,44 грн., а з 01 липня 2017 року 5413,07 грн.
Пенсія за вислугу років ОСОБА_1 , перерахована з 01 травня 2018 року, складалась із наступних сум грошового забезпечення:
- з посадового окладу – 8030,00 грн. = (1762*4,56/ тарифний коефіцієнт 45-го тарифного розряду), 
- окладу за військовим званням – 1480,00 грн., 
- надбавки за вислугу років (50%) – 4755,00 грн., 
Підсумок пенсії (з надбавками) становив 9985,50 грн., а з урахуванням попередньої суми пенсії 8879,61 та підвищення на підставі Постанови КМУ № 103 у розмірі 552,95 грн. (50% від 1105,89 грн.), становив 9432,56 грн.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Преамбулою Закону № 2262-XII передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Перерахунок призначених пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначений статтею 63, відповідно до якої перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. 
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. 
При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. 
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. 
Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії.
Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. 
Названа Постанова набрала чинності з 01.03.2018.
Набрання чинності вказаною Постановою, що змінила (збільшила) грошове забезпечення військовослужбовців, стало обставиною, у розумінні частини 2 статті 51 Закону № 2262-XII, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону.
У подальшому Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Таким чином, з огляду на вимогу пункту 1 Постанови № 103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018, виходячи із грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 Постановою № 704.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Втім, Постановою №103, яка набрала чинності 24.02.2018, до Постанови № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Однак зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж Постанови, у них залишилось вживаним поняття «мінімальна заробітна плата».
Надаючи правову оцінку даним спірним правовідносинам, колегія суддів враховує, що пріоритетним є застосування нормативно-правового акта, а не підзаконного. По-друге, приймає до уваги загальні правила дії нормативних актів у часі. 
Внаслідок чого, підсумовуючи усе в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність законних підстав для застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку пенсії, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата. 
          Окрім того, Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Таким чином, якщо положення нового нормативного акта конкурують з положеннями нормативного акта, прийнятого раніше, і якщо обидва ці акти регулюють аналогічні види правовідносин, застосуванню підлягають положення нового нормативного акта.
Пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
В той же час, текст приміток до Додатків до Постанови № 704, в силу вимог абзацу 7 підпункту 2 пункту 20 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 № 870, не є нормою права, оскільки їх застосування допускається в окремих випадках без набуття ними характеру нормативних положень.
Відтак, застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку пенсії позивача, такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб є цілком правомірним.
Колегія суддів також не вбачає порушень відносно позивача вимог ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, оскільки зміни у законодавстві не призвели до звуження його прав, як і не відбулось зменшення розміру раніше призначеної пенсії. 
Фактично позивач звернувся до відповідачів та до суду не у зв`язку зі звуженням своїх прав, а бажаючи збільшити розмір раніше призначеної пенсії.
Також до позивача не має місця зворотнє застосування закону, зважаючи на вимоги ст. 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
          Як було встановлено вище колегією суддів, позивач отримував пенсію, розраховану виходячи із розміру посадового окладу 1520 грн. А вийшов на пенсію ОСОБА_1 з посади - начальника відділу оборонного планування організаційно-планового управління Тилу Збройних Сил України.
На виконання Постанови №704 та з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України, наказом Міністерства оборони України №90 від 01.03.2018 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" установлено тарифні розряди за основними типовими посадами та основними посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 1 - 22 до цього наказу, а також співвідношення встановлених до 01.03.2018 окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України згідно зі схемами, визначеними у додатках 23, 24 до цього наказу.
У додатках 1-22 до Наказу №90 посада начальника відділу у складі управління Тилу Збройних Сил України відсутня.
Проте, відповідно до Схеми співвідношення встановлених до 01.03.2018 окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України та осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, яка є Додатком 24 до Наказу №90 від 01.03.2018, посадовий оклад, встановлений (обчислений) до 01.03.2018 в розмірі 1520-1599,99 грн., відповідає тарифному розряду "45", що встановлюються з 01.03.2018 відповідно до постанови №704.
Як передбачено у п.5 Постанови №704, керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати: посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами.
Згідно п. 6 Постанови Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.
Отже, посадовий оклад позивача, встановлений до 01.03.2018 в розмірі 1520 грн, відповідає тарифному розряду "45".
Враховуючи викладене, за умови встановлення однакових розмірів посадових окладів для вказаних посад під час попереднього перерахунку пенсії, але за відсутності доказів відповідності вказаних посад за критеріями назви, функціональності та організаційного рівня підрозділу у структурі органу, колегія суддів вважає правомірним визначення 45 тарифного розряду.
Між тим, Постановою №103 та наказом Міністра оборони №90 військовим комісаріатам для визначення тарифного розряду, не надано повноважень проводити аналіз відповідності посади, яку займала на момент звільнення, іншій посаді за критеріями назви, функціональності та організаційного рівня підрозділу у структурі органу.
Таким чином, Київський міський військовий комісаріат правомірно розрахував посадовий оклад відповідно 45-му тарифному розряду, склав довідку, яку направив до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. 
Також спростовується висновок суду першої інстанції про здійснення ГУ ПФУ в м. Києві перерахунку пенсії позивачу в розмірі меншому ніж передбачено для 45 тарифного розряду, оскільки беручи до уваги тарифний коефіцієнт для 45 тарифного розряду – 4,56, а також розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 – 1762, то результат множення буде дорівнювати – 8034,72, як наслідок після заокруглення – 8030.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, 

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Апеляційну скаргу Київського міського військового комісаріату задовольнити.
2.          Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.
3.          Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Київського міського військового комісаріату про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 квітня 2020 року.	
Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	Г.В. Земляна	
 	 О.В. Епель