ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/6/20                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Бабкова Т.В.
Провадження № 33/818/334/20
Категорія: ст. 124 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
14.04.2020 року                                                                м. Харків
       
Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , потерпілої по справі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 
Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 17.12.2019 року о 12.20, керуючи автомобілем Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 в м. Харкові по пр. Олександрівському, 1-А, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, чим створив аварійну ситуацію (обстановку) водію автомобіля Audi A2, номерний знак НОМЕР_2 , який, рухаючись в попутному напрямку, різко змінив напрямом руху та скоїв наїзд на перешкоду (бордюр). При дорожньо-транспортній пригоді (ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власники матеріальні збитки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та направити матеріали справи до Управління патрульної поліції в Харківській області для доопрацювання. 
В скарзі вказує, що здійснював рух на автомобілі Honda Civic в м. Харкові по вул. пр-т Олександрівський, ширина автомобіля 1700 мм, дорога мала два протилежних напрямки руху із двома смугами в кожному напрямку. Загальна ширина обох смуг в одному напрямку руху становила орієнтовно 8.0 метри, що на думку апелянта свідчить про те, що в обох смугах руху одночасно може рухатись три автомобілі. 
Здійснював рух у лівій смузі зі швидкістю не більше 50 км/год, попереду здійснював розворот автомобіль ВАЗ білого кольору, який перебував посередині дороги і перебував на його смузі руху орієнтовно ј частиною свого автомобіля, тому ѕ частини лівої смуги були вільні для проїзду його автомобіля Honda Civic. Здійснивши об`їзд автомобіля ВАЗ з правого боку, поступово зменшуючи швидкість в межах лівої смуги. Позаду його автомобіля на великій швидкості їхав автомобіль Audi A2, та під час руху позаду почув звуку удару і побачив, як автомобіль Audі A2 миттєво випередив його автомобіль Honda Civic, і проїхав ще 60 метрів.
Наголошує, що він не здійснював ні поворот, ні розворот, ні перестроювання. До моменту виїзду автомобіля Audі A2 на бордюр, він здійснював рух лише в межах однієї лівої смуги руху, їх шляхи по траєкторії руху не перетинались.
Вважає, що в діях водія автомобіля Audі A2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
       Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції вимог вказаних вище норм.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до положення статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Приписи статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2 частини 1статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно частини 7 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволені вимог апелянта апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 не заперечував проти того, що рухався в лівій смузі руху при наявності двох смуг у одному напрямку, здійснив маневр вправо не включивши показник правого повороту, оминаючи автомобіль, який знаходився попереду, але вважав, що повідомляти про здійснення такого маневру він не був зобов`язаний, оскільки не змінював полоси руху, і автомобілі, які рухались праворуч мали можливість проїхати безперешкодно між його автомобілем та бордюром з права. 
Потерпіла по справі ОСОБА_2 заперечувала такі обставини, та пояснила що рухалась по крайній правій полосі, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 який рухався попереду з ліва, і поруч з ним рухалось ще два автомобілі. Наполягала, що автомобіль, який рухався перед автомобілем ОСОБА_1 не здійснював розворот, а ОСОБА_1 без відповідних попереджувальних світлових сигналів, різко почав перестоюватись в правий ряд, у зв`язку з чим, вона задля уникнення зіткнення здійснила маневр в право, загальмувала, подала звуковий сигнал, і під час цього маневру вимушена була наїхати на бордюр.
Апеляційний суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, вважає доводи апелянта безпідставні, які в свою чергу спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_1 , де він вказав, що рухався по пр. Олександрівському, в районі АЗС «BVS» зі швидкістю 50 км/год в лівій смузі. Перед його автомобілем зупинився транспортний засіб майже посередині дороги, та він вирішив об`їхати його з права. При цьому він пояснив, що сигнал правого повороту не вмикав. 
З викладеного видно, що ОСОБА_1 , виконуючи маневр об`їжджаючи автомобіль, заздалегідь не увімкнув відповідний сигнал повороту, що не спростовано самим ОСОБА_1 , і не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до дорожньо-транспортній пригоди.
Також апеляційний суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 щодо порушення швидкісного режиму водієм автомобіля Ауді А2 та можливих інших порушень вимог Правил дорожнього руху України, оскільки жодних доказів цього матеріали справи не містять.
Відповідно до частини 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 157338 від 17.12.2019 року відповідає вказаним вище вимогам. 
Доводи апелянта, про те, що ширина проїжджої частини дозволяє проїхати трьом транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки це не звільняє водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатись, що це буде безпечним для учасників дорожнього руху. 
Відповідно до п.п. 1.3, 1.5 Правил Дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не задавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Пунктом 10.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Положеннями  ст. 124 КУпАП  передбачена адміністративна відповідальність  за порушення учасниками дорожнього руху  правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Враховуючи вище викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції вірно було кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції надав повну та належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 року у відношенні ОСОБА_1 без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанова набрала законної сили 14.04.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик