СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р.                                                                 Справа № 790з-20  

          Колегія суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя  Слободін М.М. 
при секретарі Пархоменко О.В. 
за участю:
заявника – не з`явився; 
відповідача  – адвокат - Санін А.О.,  свідоцтво №1491 від 08.01.2014 року, довіреність №01-46/58,03 від 16.06.2020 року; адвокат  Комарова О.М.,  свідоцтво ХВ №000007 від 27.02.2014 року,  довіреність №01-50/5016 від 22.05.2020 року; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду  апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків (вх. № 1409Х/1-18) 
на ухвалу  господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року у справі №790з-20,  постановлену  в приміщенні господарського суду Харківської  області (суддя Жельне С.Ч.),  повний текст якої  складено 20.05.2020 року 
за заявою ОСОБА_1  (вх.номер 790з-20 від 19.05.2020 року) про забезпечення позову, до подання позовної заяви, в якій визначено наступних осіб, які можуть отримати статус учасника справи:        
за позовом ОСОБА_1 , м. Харків
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків
про визнання незаконним рішення 

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою  господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року у справі №790з-20 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено  частково; зупинено  дію рішення Наглядової ради АТ “Харківобленерго” від 15.05.2020 року (протокол засідання від 15.05.2020  року № 9/2020), щодо затвердження нової організаційної структури Акціонерного товариства “Харківобленерго”; зупинено  дію наказу в.о. генерального директора АТ “Харківобленерго” Логвиненко К.О. № 633 від 15.05.2020 року; заборонено  Акціонерному товариству “Харківобленерго” в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників Акціонерного товариства “Харківобленерго”, а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені Акціонерного товариства “Харківобленерго”  без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам) вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання рішення Наглядової ради АТ “Харківобленерго” від 15.05.2020 року (протокол засідання від 15.05.2020 року № 9/2020).
Акціонерне  товариство  "Харківобленерго"  з ухвалою  суду першої інстанції не погодилось та звернулось   до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу   господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року  у справі №790з-20   та ухвалити    нове рішення, яким   відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.
Заявником не надано суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову.
Саме лише посилання заявника на те, що прийняття нової організаційної структури передбачає перейменування значної кількості посад,   структурних підрозділів, злиття та поділ   структурних підрозділів та  створює очевидні передумови для звільнення значної кількості працівників, що   призведе до значних збитків АТ “Харківобленерго”, існує загроза  невиконання чи утруднення виконання можливого рішення  суду про задоволення позову, оскільки у такому випадку до завершення судового розгляду, зміна організаційної структури АТ “Харківобленерго” спричинить негативні наслідки для заявника, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову і потребує доведення.
Позивачем не доведено, що зміна організаційної структури товариства призведе до його ліквідації та не  наведено порушень, які були допущені при прийнятті спірного рішення.
Посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі,  доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Заявником не підтверджено документально, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.
Акціонерне  товариство  "Харківобленерго"   внесено до Реєстру суб`єктів природних монополій, які провадять господарську діяльність у сфері енергетики, який  розміщений на офіційному сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП).
За таких умов, безперешкодне функціонування АТ "Харківобленерго"   є запорукою успішного та безперешкодного функціонування аварійно-рятувальних служб, медичних закладів та забезпечення нормальної життєдіяльності громадян.
Є недопустимим невизначеність у керівництві природньої монополії АТ "Харківобленерго", оскільки це ставить під загрозу життя та здоров`я мешканців м. Харкова та Харківської області, а тому   вжиті заходи забезпечення позову є втручанням в господарську діяльність товариства та можуть призвести до чималих збитків у майбутньому.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 “Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19” через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року   в Україні введений карантин; постановами  Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року  № 239, від 22.04.2020 року №291,  від 11.05.2020 року  №349, від 20.05.2020 року №392   до постанови   від 11.03.2020  року № 211  внесено  зміни, якими  дію карантину продовжено до 22.06.2020 року. 
Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом   №9рс-186/20 від 16.03.2020 року  до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.
Для  запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників   на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 року  за № 04-а встановлено особливий режим роботи  суду в умовах карантину. Наказами    від 26.03.2020 року №05-а,  від   23.04.2020 року №07-а,  від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а,  на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму. Наказом голови Східного апеляційного господарського суду    від 02.06.2020 року №11-а   послаблено карантинні   заходи.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2020 року, суддею – доповідачем у справі визначено суддю  Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Акціонерного товариства "Харківобленерго"  на ухвалу  господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року у справі; позивачу   встановлено  строк до 11.06.2020 року на протязі якого він    має   право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 ГПК  України,  з урахуванням вимог Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 30.03.2020 року № 540-IX; призначено   справу  до розгляду на  "17" червня 2020 року.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 року,     з метою повного всебічного та об`єктивного розгляду справи, в порядку підготовки до розгляду справи, а також, враховуючи, що до суду апеляційної інстанції було направлено лише матеріали оскарження ухвали від 20.05.2020 року,                     витребувано  у господарського суду Харківської області всі матеріали справи №790з-20.
На виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 року, 17.06.2020 року на адресу суду від господарського суду Харківської області (супровідний лист від 17.06.2020 року №790з-20/00896/20) надійшла  справа  (вх.№5906) №790з-20 на 113 аркушах.
17.06.2020 року на адресу суду від заявника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№5901), в якому останній просить  відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з введенням карантину, яке долучено до матеріалів справи.
Розглянувши   клопотання  заявника  про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає    таке.
           Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для чого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Між тим,  постановою  Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392, з 01.06.2020 року послаблено протиепідемічні заходи та, зокрема, дозволено перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами,    міжобласні    пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами. 
А тому, беручи до уваги те, що  місцезнаходженням  заявника  є м. Харків та останнім   не надано  належних  та допустимих доказів в розумінні ст. ст.  77-79 ГПК України  неможливості  його прибуття    в судове засідання 17.06.2020 року;    явка представників сторін у судове засідання    обов`язковою не визнавалась;  інших документів та пояснень, ніж ті, що   містяться в матеріалах справи заявником   не надано, підстав для   відкладення розгляду справи не має.
Отже, в задоволенні  клопотання  заявника   про відкладення розгляду справи слід відмовити, оскільки інших обставин, які б вказували на існування об`єктивних перешкод для розгляду справи, заявником   не наведено та судом не встановлено.
У судовому засіданні 17.06.2020 року представники  відповідача  підтримали  доводи викладені в апеляційній  скарзі,  просили ухвалу   господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року  у справі №790з-20 скасувати   та ухвалити    нове рішення, яким   відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Заявник  - Автенюк В.А. в  судове засідання 17.06.2020 року не з`явився,  хоча  належним чином повідомлявся   про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали  суду від 28.05.2020 року про відправлення її копій сторонам  і є доказом належного повідомлення учасників спору про  дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11  Інструкції з діловодства в господарських судах України.
За інформацією, розміщеною на офіційному сайті ПАТ “Укрпошта”, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 28.05.2020 року, яка була надіслана  заявнику за належною адресою – не була вручена під час доставки (інші причини).
Згідно з ч. 3     ст. 120 ГПК України,      виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
          Відповідно до ч. 7     ст. 120 ГПК України,      учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
          Пунктом  4 ч. 6     ст. 242 ГПК України      встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
          За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених     постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року  №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотньою адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені   у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/15442/17.
Також, відповідно до ч. 2     ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"      усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
          Згідно з ч. 1 та 2      ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень"     для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції,  Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. 
          Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1     ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвалу   суду   від  28.05.2020 року   було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
Окрім того, заява про відкладення розгляду справи (вх.№5901), яка була подана  заявником до  суду    апеляційної інстанції свідчить про його  обізнаність про дату, час і  місце  судового засідання  в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Також, відповідно до      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої           Законом України від 17.07.1997 року  №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
          Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005  року у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року  у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року  у справі "Красношапка проти України").
Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства,   з урахуванням доповнень розділу  Х  ГПК України  "Прикінцеві положення" пунктом 4  щодо продовження  на час карантину (з 12.03.2020 року, який триває), строків  судового розгляду справи відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020 року № 540-IX, який набрав чинності з 02.04.2020 року,  беручи до уваги необґрунтованість    клопотання заявника   щодо відкладення розгляду апеляційної скарги  у зв`язку з карантинними заходами, які на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції послаблено та недоведеність відсутності   можливості у  заявника  з`явитися в судове засідання,  було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених           ст.  42 ГПК  України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським  судом першої інстанції  неоспорених обставин справи,  колегія суддів встановила наступне.
19.05.2020 року   ОСОБА_1  звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову (до подання позовної заяви), в якій   просив  застосувати захід забезпечення позову шляхом зупинення чинності рішення Наглядової ради АТ “Харківобленерго” від 15.05.2020 року (протокол засідання від 15.05.2020 року № 9/2020), щодо затвердження нової організаційної структури Акціонерного товариства “Харківобленерго”, зупинення чинності наказу в.о. генерального директора АТ “Харківобленерго” Логвиненко К.О. № 633 від 15.05.2020 року, та заборони Акціонерному товариству “Харківобленерго”   в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників Акціонерного товариства “Харківобленерго”, а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені Акціонерного товариства “Харківобленерго  без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам): вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання рішення Наглядової ради АТ “Харківобленерго” від 15.05.2020 року (протокол засідання від 15.05.2020 року  № 9/2020).
В обґрунтування   заяви про забезпечення позову, заявником  зазначено  таке.
Недобросовісні дії відповідача, які виявились у прийнятті нової організаційної структури,  яка передбачає перейменування значної кількості посад, а також структурних підрозділів товариства, злиття та поділ значної кількості структурних підрозділів та  створює очевидні передумови для звільнення значної кількості працівників відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, призведуть  до значних збитків АТ  “Харківобленерго”, чим порушено  права заявника  на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону; він  має намір подати позов до Акціонерного товариства “Харківобленерго” про визнання незаконними рішення Наглядової ради Акціонерного товариства “Харківобленерго” від 15.05.2020 року (протокол засідання від 15.05.2020 року  № 9/2020), яким була затверджена нова організаційна структура Акціонерного товариства “Харківобленерго” та наказу  в.о. генерального директора АТ “Харківобленерго” Логвиненко К.О. № 633 від 15.05.2020 року яким була введена в дію нова організаційна структура Акціонерного товариства “Харківобленерго” та скасовано наказ від 02.12.2019 року  № 1856 “Про організаційну структуру АТ “Харківобленерго”.
У  разі невжиття заходів забезпечення позову, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки у такому випадку до завершення судового розгляду оскаржувані розпорядчі акти відповідача вже буде реалізовано. 
20.05.2020 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.
За матеріалами справи №790з-20, надісланої  до суду апеляційної інстанції місцевим  господарським  судом, на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 16.06.2020 року,  ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 року,  відмовлено у задоволенні клопотання АТ “Харківобленерго”   про скасування забезпечення позову до подання позовної заяви.
Також, з роздруківки  даних з офіційного  сайту     Єдиного державного реєстру судових рішень,  ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2020 року у справі №922/1653/20 позовну заяву   фізичної особи ОСОБА_1 до  АТ “Харківобленерго”  про визнання протиправними та скасування рішення та наказу залишено  без руху; надано позивачу строк, який становить 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме:  надання до суду протоколу засідання Наглядової ради від 15.05.2020 року  №9/2020 (в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях) (а.с.37-39).
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського  суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної  скарги, колегія суддів  дійшла висновку, що  апеляційна  скарга  підлягає  задоволенню з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях  Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі  Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Місцевий господарський суд, частково задовольнивши   заяву   ОСОБА_1  про забезпечення позову виходив з того, що необхідно застосувати  заходи забезпечення позову,  з метою уникнення вірогідного порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливості реального виконання судового рішення та уникнення будь-яких труднощів у процесі виконання у разі задоволення позову.  
Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.
Статтею  136 ГПК України  передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених     ст.  137     цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ст.  137 ГПК України позов забезпечується:  накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; ймовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). 
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, заява про          забезпечення позову повинна бути  обґрунтованою  з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення.
Водночас, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.
Так, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд   має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка  звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
Разом з тим, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. 
Так,  обґрунтовуючи заяву   про забезпечення позову, заявник   зазначав   про   недобросовісні дії відповідача, які виявились у прийнятті нової організаційної структури,  яка  передбачає перейменування значної кількості посад, а також структурних підрозділів товариства, злиття та поділ значної кількості структурних підрозділів та  створює очевидні передумови для звільнення значної кількості працівників відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, що, на його думку,  призведе до значних збитків АТ  “Харківобленерго”, чим порушено права заявника  на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону.
Втім, заява ОСОБА_1  про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову, так само матеріали справи не містять доказів  того, що зміна організаційної структури товариства призведе до його ліквідації. 
Господарським судом  першої інстанції не зазначено  яка  саме ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі,  доказів вчинення відповідачем на   час  прийняття рішення певних   дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову. 
          А за таких обставин, заявником  при зверненні до господарського суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову не було  доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України,  наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову та   не підтверджено документально, що невжиття таких  заходів   може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду  або   ефективний захист   поновлення порушених чи оспорюваних прав та  інтересів заявника.
Також, місцевий господарський суд    не здійснив оцінку обґрунтованості  доводів заявника    щодо наявності зв`язку між  конкретним заходом  до забезпечення позову  і предметом позовної вимоги,   оскільки    посилання заявника на те, що прийняття нової організаційної структури передбачає перейменування значної кількості посад,   структурних підрозділів, злиття та поділ   структурних підрозділів,  створюючи    передумови для звільнення значної кількості працівників та призведе до   збитків товариства,  не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, так як потребує доведення.
Крім того, на підставі вимог ст.ст.74,76,77 ГПК України,  заява про забезпечення позову не містить в собі підстав необхідних для її задоволення, оскільки позивачем  не аргументувано  та не надано  переконливих доказів необхідності прийняття забезпечувальних заходів.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Втім, заявником не надано жодного переконливого доказу, який би свідчив про неможливість виконання судового рішення, а відтак, у  господарського суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що неприйняття заявленого забезпечувального заходу може потягнути за собою можливість невиконання судового рішення.
А отже, за відсутності встановлення вказаних обставин, вжиті  господарським судом першої інстанції заходи забезпечення позову до подачі позовної заяви не можна визнати обґрунтованими і адекватними, здійсненими з дотриманням збалансованості інтересів сторін.
          Отже,      висновок місцевого господарського суду      про часткове задоволення заяви про забезпечення позову   не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1      статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до статті 73 ГПК           України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 74 ГПК           України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)
Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу  слід задовольнити.
Отже, місцевий господарський суд  не  з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому ухвалу господарського суду Харківської     області від 20.05.2020 року у справі  слід скасувати та у  задоволенні заяви ОСОБА_1  про забезпечення позову (до подання позовної заяви) відмовити повністю.
          Керуючись ст. ст. 255,  269, 270, 271,  п. 2 ч.1 ст. 275,  п.  1  ч.1 статті 277, 282  Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго"   задовольнити.
Ухвалу    господарського суду Харківської   області від 20.05.2020 року  у справі №790з-20     скасувати.
У  задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви)  від 19.05.2020 року відмовити повністю.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення
                    Повний текст постанови складено 19.06.2020 року.

Головуюча  суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін  

Суддя                                                                                           М.М. Слободін