ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1848/20 Справа № 199/1485/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Руденко В. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа – приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіна Ліана Леонідівна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та його скасування, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,– 

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по справі №199/10980/13-ц задоволено частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, вирішено у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1  за договором кредиту № DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року в розмірі 48968,37 доларів США, яка складається з: 37910,59 доларів США - заборгованість за кредитом; 7356,98 доларів СІІІА - заборгованість по процентам за користування кредитом; 121,79 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 1217,38 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 31,29 доларів СІІІА штраф (фіксована частина); 2330,34 доларів СІІІА штраф (процентна складова), звернути стягнення згідно іпотечного договору № DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м. житловою площею 42,10 кв.м. шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження; в іншій частині позову відмовлено.  Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року по справі №199/12997/13-ц в частині визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки змінено рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року, визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - будинку АДРЕСА_1 шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» право продажу вказаного будинку від імені його власника  ОСОБА_1 будь-якій особі-покупцеві, визначивши початкову ціну продажу предмету іпотеки не нижче 288572,00 грн.  Також, позивач зазначає, що відповідачем було зареєстровано за собою права власності на житловий будинок, загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., який знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1  на підставі іпотечного договору №DN10GF00000170 від 22 лютого 2008 року, що здійснено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівною. На думку позивача, відповідачем порушено порядок способу реалізації предмета іпотеки, що призвело до незаконного позбавлення права власності позивача, за цим позовом, та вибуття домоволодіння поза волею позивача в порушення рішення суду, яке набрало законної сили. Тому, позивач просила визнати недійсним свідоцтво про право власності та скасувати його; скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно щодо набуття АТ КБ “ПриватБанк” права власності на житловий будинок, загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі іпотечного договору № DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Повєткіною Н.М. та зареєстрований в державному реєстрі під номером 628, - здійснений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіною Ліаною Леонідівною.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32426085 від 18 листопада 2016 року, номер запису про право власності 17499576, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1088168212101) за Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»; в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ “ПриватБанк” відмовлено; стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн.
В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк”, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині задоволених вимог та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга не містить доводів щодо непогодження з оскаржуваним рішенням в частині відмови у задоволення позову.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 24 квітня 2003 року на підставі Договору купівлі-продажу позивачем придбано домоволодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 335,00 кв.м. з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами (а.с.19).
22 лютого 2008 року між ЗАТ КБ “ПриватБанк” та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №DNI0GA00000170, відповідно до умов якого ЗАТ КБ “ПриватБанк” надав позивачу кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 22 лютого 2008 року по 28 лютого 2028 року включно, у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 49714,30 доларів США на наступні цілі: у розмірі 40000,00 доларів США на ремонт будинку, а також у розмірі 9714,30 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п.2 .1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту, резервування ресурсів, проведенням додаткового моніторингу (а.с.12-15). 
В забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року, між сторонами був укладений іпотечний договір №DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року, за яким в іпотеку банку було передано житловий будинок загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м. з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці розміром 342,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно (а.с.16-18).
Також 22 лютого 2008 року між сторонами укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, в якому обумовлено право іпотекодержателя вчинення дій з метою задоволення своїх вимог.
Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року частково задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», вирішено у рахунок погашення заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 за договорами кредиту № DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року в розмірі 48968,37 доларів США, яка складається з 37910,59 доларів США - заборгованість за кредитом, 7356,98 доларів СІІІА - заборгованість по процентам за користування кредитом, 121,79 доларів США - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 1217,38 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 31,29 доларів СІІІА штраф (фіксована частина), 2330,34 доларів СІІІА штраф (процентна складова), звернуто стягнення згідно іпотечного договору № DNI0GA00000170 від 22 лютого 2008 року на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,70 кв.м.. житловою площею 42,10 кв.м.. шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною, яка встановлюється на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження (а.с.21-22).
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно змінено в частині визначення способу звернення стягнення на предмет іпотеки, визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - будинку по адресі АДРЕСА_1 шляхом надання Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» права продажу вказаного будинку від імені його власника ОСОБА_1 будь-якій особі-покупцеві, визначивши початкову ціну продажу предмету іпотеки не нижче 288572,00 грн.; в частині відмови у задоволенні позову рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду залишено без змін. 
Відповідно до п.18.8.1 Іпотечного договору, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 , Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані та відповідно до п.18.8.2 у визначених випадках звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань за Кредитним договором.
Згідно з п.24 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюються у випадках, передбачених п.п.18.8.1, 18.8.2, 18.9 цього договору, відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що містяться в цьому договорі. 
Відповідно до п.29 Договору Іпотеки Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до Іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що Іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити Іпотекодавця.
Як вбачається із довідки ПАТ КБ Приватбанк, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 02.11.2016 року складає 93980,38 доларів США (а.с.119).
Відповідно до листа №19 від 09.09.2016 року, ПАТ КБ “ПриватБанк” на підставі п.29 Договору Іпотеки направив ОСОБА_1 повідомлення про намір банку здійснити перехід права власності до Іпотекодержателя на предмет іпотеки або укласти від свого імені договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку загальною площею 58,70 кв.м., житловою площею 42,10 кв.м. з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці розміром 342,00 кв.м. та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки (зв.бік а.с.118). 
14 вересня 2016 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.118), ОСОБА_1 отримано зазначений вище лист відповідача.
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором ПАТ КБ “ПриватБанк” звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. про здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки відповідно до ст.ст. 37, 38 Закону України “Про Іпотеку” (зв.бік а.с.117).
Рішенням приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Л.Л. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32426085 від 18 листопада 2016 року, номер запису про право власності 17499576, проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1088168212101) за Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» на підставі договору іпотеки, укладеному між сторонами. (а.с.27).
Статтею 4 Закону України “Про іпотеку” встановлено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державній реєстрації прав підлягають речові права, похідні від права власності, зокрема, іпотека. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч.2 ст.3 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”).
За положенням п.5 ч.1 ст. 24 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.
За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.
Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, право або інтерес позивача може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права (частина друга статті 26 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”).
Якщо судом буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача.
Такий правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц, від 04.09.2018 року у справі № 915/127/18.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що позивачем обрано не вірний спосіб захисту порушеного права в частині визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32426085 від 18 листопада 2016 року .
Враховуючи наведене, колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення в частині часткового задоволення позовних вимог та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення, яким відмовити в задоволені позовної вимоги  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.  
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право власності та його скасування - в апеляційному порядку не оскаржується, а тому суд апеляційної інстанції справу в зазначеній частині не переглядає, відповідно до вимог ч. 1 статті 367 ЦПК України.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, колегія виходить з положень ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, а в задоволенні позову відмовлено, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ “ПриватБанк” підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі1152,60 грн. (а.с.173).
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в частині часткового задоволення позовних вимог з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення.
Колегія наголошує, що позивач не позбавлена можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись до суду з іншим позовом, з інших підстав. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – задовольнити. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2019 року в частині часткового задоволення позовних вимог; скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32426085 від 18 листопада 2016 року, номер запису про право власності 17499576, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1088168212101) за Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»; стягнення з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 768,40 грн., – скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення. 
В задоволенні позовної вимоги  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіної Ліани Леонідівни про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати в сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді