УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №296/8887/18 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І. 
Категорія 82 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:       Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Кучерявого О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/8887/18 за позовом  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої  внаслідок дорожньо-транспортної  пригоди, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення  Корольовського районного суду м.Житомира від 13 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І., 
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду в розмірі 53800 грн. Також просив стягнути із ОСОБА_3 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Окрім того, просив стягнути з Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « ВУСО» на користь позивача 100000 грн. страхового відшкодування.
В обгрунтування позовних  вимог зазначив, що 20 лютого 2017 року о 12 год. 35 хв. автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є ОСОБА_5 , виїхав на регульоване перехрестя вул.Грушевського - проспект Незалежності в м. Житомирі, рухаючись по проспекту Незалежності, в напрямку вул. Східна, на заборонений червоний сигнал світлофору, скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , що рухався по вул. Грушевського на зелений сигнал світлофора.
Після зіткнення автомобіль Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить 
ОСОБА_1 у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 , що підтверджується постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_1 автомобіль був пошкоджений. Розмір матеріального збитку, завданого останньому, становить 153800 грн., що підтверджується актом виконаних робіт.
Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ « ВУСО», вважає, що страховик зобов`язаний виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі передбаченого полісом ліміту, а саме - 100000 грн.
Обов`язок сплатити різницю між страховою виплатою та розміром матеріальної шкоди зобов`язана відшкодувати ОСОБА_2 , яка на даний час є власником автомобіля Volkswagen Transporter.
Враховуючи вищезазначене, просив задовольнити позовні вимоги.
Під час судового розгляду ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 березня 2019 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ПрАТ « СК « ВУСО», за умовами якої страхова компанія зобов`язувалась протягом десяти банківських днів з дня набрання цією ухвалою законної сили здійснити виплату позивачеві страхового відшкодування у розмірі 95000 грн. 
З огляду на наведене, представник ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53800 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Окрім того, просив стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача 10000 грн. в якості відшкодування за спричинену моральну шкоду.
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 13 січня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 53800 грн. матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1500 грн.на відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 704 грн. 80 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 53800 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.
Зокрема, зазначає, що на підтвердження завданих матеріальних збитків надано лише акт виконаних робіт від 14 квітня 2018 року та товарний чек на оплату ремонту автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Однак, судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні відомості про розмір завданих збитків на момент скоєння ДТП, а саме на 20 грудня 2017 року. Жодних доказів здійснення ремонту пошкоджених деталей саме внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди суду не надано.
Відповідно, судом не враховано, що присуджена до відшкодування сума завданої матеріальної шкоди повинна визначатися за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Проте, на думку скаржника, встановити реальні збитки, завдані позивачеві, неможливо. 
Окрім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів пошкодження належного ОСОБА_1 автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 лютого 2017 року.
Суд не надав належної оцінки тій обставині, що у випадку, якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості майна, а також робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженої речі, розмір яких визначений на час розгляду справи. 
Також звертає увагу на ту обставину, що у відзиві на позовну заяву страховою компанією зазначено про недоведеність розміру матеріальної шкоди, завданої саме 20 лютого 2017 року.
При визначенні розміру завданих матеріальних збитків суд взяв до уваги експертний висновок від 29 грудня 2018 року, згідно з яким розмір відновлювального ремонту транспортного засобу визначено відповідно до акта виконаних робіт від 14 квітня 2018 року, що становить 153800 грн. Проте, суд не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про пошкодження даного транспортного засобу станом на 20 лютого 2017 року, а тому не зрозуміло, яким саме чином експерт визначив вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та розмір матеріального збитку, завданого в наслідок вказаної ДТП.
Визначення матеріального збитку відбулось без огляду експертом транспортного засобу. Окрім того, відповідачі не були належним чином повідомлені про проведення даної експерти. 
Вважає, що експертний висновок грунтується на припущеннях, оскільки складений на підставі акта виконаних робіт, виготовленого через значний проміжок часу після ДТП, відтак цей доказ жодним чином не свідчить про стан пошкодженого автомобіля в результаті ДТП, яка сталася 20 грудня 2017 року. Експертом не зазначено пошкодження, які були на момент ДТП, не вказано про те, які деталі підлягають заміні, а які можуть бути відновлені. Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи й порушив принцип змагальності сторін, позбавивши відповідачів права на захист своїх інтересів.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Наявний в матеріалах справи висновок судової автотоварознавчої експертизи є належним та допустимим доказом розміру завданої матеріальної шкоди.
В свою чергу, незгода відповідачів з вказаним експертним висновком є безпідставною та не обгрунтована належними доказами. Посилання адвоката Сачка А.В. на те, що ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» зазначила про недоведеність розміру матеріальної шкоди, не відповідає дійсності, оскільки після відкриття провадження у справі судом затверджено мирову угоду, яка свідчить про визнання страховиком свого обов`язку виплатити страхове відшкодування.
В судовому засіданні адвокат Сачок А.В. підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що матеріали справи не місять доказів про пошкодження належного позивачеві автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 лютого 2017 року. Окрім того, розмір такої шкоди не підтверджений належними доказами.
На думку позивача та його представника, апеляційна скарга є безпідставною, оскільки суду надано всі наявні докази, які свідчать про обгрунтованість позовних вимог. Також зазначили, що акт виконаних робіт складений у квітні 2018 року, оскільки для ремонту автомобіля необхідно було замовляти нові деталі й витрачати значні кошти, й одразу після ДТП не було можливості його відремонтувати. Окрім того, на той час в провадженні суду перебувала справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, що зумовило необхідність збереження автомобіля в тому стані, в якому він був на момент ДПТ. 
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 2017 року, о 12 год. 35 хв., в м. Житомирі, на регульованому перехресті вул. Грушевського- просп. Незалежності, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_3 , який керував автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також ОСОБА_1 , який був за кермом належного йому автомобіля Subaru Outback, кузов № НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Зазначеною постановою також встановлено, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
Сторони підтвердили в судовому засіданні ту обставину, що власником автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була ОСОБА_2 .
На час вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ « Страхова компанія « ВУСО» ( ліміт відповідальності за завдану матеріальну шкоду становив 100000 грн.).
Як свідчать зміст ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 25 травня 2019 року, а також пояснення позивача та його представника в судовому засіданні, після відкриття провадження у справі страховою компанією виплачено ОСОБА_1 95000 грн. страхового відшкодування.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 надав суду акт виконаних робіт від 14 квітня 2018 року, який містить інформацію про те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 , становить 153800 грн. Вказані кошти позивач сплатив ФОП ОСОБА_7 14 квітня 2018 року, що підтверджується відповідним чеком.
Під час розгляду справи ухвалою суду від 28 листопада 2018 року за клопотанням позивача призначено судову автотоварознавчу експертизу. 
Відповідно до висновку судової атвотоварознавчої експертизи № 118 від 29 грудня 2018 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження при ДТП, складає 164149 грн. 
Експерт також зазначив, що розмір відновлювального ремонту автомобіля Subaru Outback, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно з актом виконаних робіт від 14 квітня 2018 року складає 153800 грн.
Ринкова вартість даного автомобіля на дату дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20 лютого 2017 року, визначена у розмірі 536135 грн. 60 коп.
Відповідно до приписів ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням).
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Встановивши фактичні обставини справи та надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачеві матеріальної шкоди у розмірі 53800 грн., що є різницею між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та лімітом страхового відшкодування за полісом цивільно-правової відповідальності.
Відповідачі не довели належними та допустимими доказами ту обставину, що сплачені позивачем кошти не пов`язані з усуненням наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася саме 20 лютого 2017 року.
Зміст висновку судової автотоварознавчої експертизи свідчить про те, що належний позивачеві автомобіль був оглянутий експертом. 
Оцінюючи висновок даної експертизи суд вірно виходив з того, що він узгоджується з обставинами, встановленими під час судового розгляду, та доказами, наявними в матеріалах справи, а тому є об`єктивним. 
Так, факт пошкодження належного позивачеві транспортного засобу під час даної ДТП, встановлений постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року. Вартість відновлювального ремонту підтверджена актом виконаних робіт від 14 квітня 2018 року, який не спростований відповідачами.
Під час розгляду справи судом першої інстанції був допитаний експерт ОСОБА_8 , який пояснив, що вартість відновлювального ремонту була визначена ним на підставі акта виконаних робіт від 14 квітня 2018 року, що міститься в матеріалах справи, наданої йому для проведення дослідження.
Провівши експертне дослідження відповідно до вимог законодавства, експертом були надані чіткі та вичерпні відповіді на питання, які були зазначені в ухвалі суду.
Під час розгляду справи представники відповідачів двічі звертались до суду з клопотаннями про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалами Корольовського районного суду м. Житомира від 27 травня 2019 року та 17 липня 2019 року відмовлено у задоволенні зазначених клопотань. 
Під час апеляційного розгляду представник відповідачів також звертався до суду з клопотанням про призначення у справі повторної автотоварознавчої експертизи. Однак, оскільки суду не надано нових даних, які не були предметом дослідження судової експертизи, у задоволенні клопотання відмовлено.
Під час апеляційного розгляду адвокат Сачок А.В заявляв клопотання про витребування з ПрАТ « СК « ВУСО» матеріалів страхової справи. Оскільки таке клопотання не було заявлене в суді першої інстанції й суду не надано доказів неможливості подання такого клопотання в суді першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, у задоволенні цього клопотання було відмовлено.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності розміру матеріальної шкоди не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність рішення суду.
Враховуючи вищезазначене, підстави для зміни чи скасування рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди відсутні. 

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2020 року в частині відшкодування матеріальної шкоди,- без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 травня 2020 року.

Головуюча Судді: