Справа № 759/2890/20                                                                       Головуючий у суді І інстанції Косик Л.Г.
Провадження № 33/824/1900/2020                                                                                             Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130  КУпАП
                                                                                        
                                                    П О С Т А Н О В А
 іменем України
 
26 травня 2020 року                                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., за участю захисника Дрижакової Д.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу адвоката Дрижакової Д. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року щодо 
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
 
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
Відповідно до постанови судді,  ОСОБА_1 , 07.02.2020 року о 02 годині 40 хвилин, рухаючись на 18 км по АД сполученням Київ - Чоп в напрямку м. Києва, за кермом автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.
 
На вказану постанову адвокатом Дрижаковою Д.Ю. в інтересах   ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, в якій вона просить її скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що першопричина зупинки транспортного засобу не мала жодного відношення до стану водія. Зазначає, що працівник поліції Віталій Лебединець в своєму рапорті від 07.02.2020 року написав, що екіпаж зупинив автомобіль, але не вказав причину зупинки, а лише зазначив, що в ході розмови з водієм працівникам поліції здалося, що водій знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, тобто, автомобіль зупинили безпідставно. При цьому, у зв`язку з відсутністю у працівників поліції технічної можливості провести огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, ОСОБА_1 вирішив пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоров`я, про що відразу ж повідомив працівників поліції. Захисник зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього та під час його складання, вимагав від працівників поліції забезпечити проведення його огляду в закладі охорони здоров`я. Однак, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Захисник вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства, у випадку виявлення підозри на стан наркотичного сп`яніння та на вимогу ОСОБА_1 , поліцейські були зобов`язані направити його до найближчого закладу охорони здоров`я, як того вимагав ОСОБА_1 тобто, працівниками поліції було допущено порушення закону. Окрім того, на переконання захисника, виникають сумніви щодо того, чому працівники поліції дозволили ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення, продовжувати керувати транспортним засобом, якщо вони підозрювали, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Також захисник зазначає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у відповідному медичному закладі у лікаря-нарколога, а навпаки, пропонував пройти таке обстеження, що було проігноровано працівниками поліції, у зв`язку з чим, дані протоколу про адміністративне правопорушення є недостовірними. Адвокат вказує, що відмовляючись від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 поспішав на роботу, але потім звернувся до лікарського закладу самостійно. Окрім того, свідками не було надано самостійних пояснень і вони підписали лише надані їм заготовлені поліцейськими пояснення та працівниками поліції порушено право ОСОБА_1 на правову допомогу. 
 
         Заслухавши доповідь судді, пояснення  адвоката Дрижакової Д.Ю. в підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеофіксацію зупинки ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
 
Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об`єктивний розгляд справи, було дотримано.
 
До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату і час розгляду справи не з`явився, захисник вважала за можливе розглядати справу у його відсутність.
 
Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського  пройти в установленому порядку медичний огляд з метою  встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,  так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Тобто, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює собою закінчений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебувала особа, яка відмовилася від такого огляду, в стані сп`яніння. 
 
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року (далі - ПДР), водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №201573, 07.02.2020 року о 02 годині 40 хвилин на 18 км дороги Київ - Чоп в напрямку м. Київ, водій ОСОБА_1 керував т.з. RENAULT LOGAN н. з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушена координація рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків /а. с. 1/.
 
Відповідно до рапорту командира взводу №1 роти №2 БПП в с. Чайки УПП в Київській області ДПП старшого лейтенанта поліції В. Лебединця, 07.02.2020 року під час нічного патрулювання у складі екіпажу «Комета 351» був зупинений т.з. RENAULT LOGAN н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Під час спілкування з даним водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, порушення корди націй рухів. Водію було запропоновано проїхати до лікаря нарколога, на що останній відмовився в присутності двох свідків. Був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2.5 ПДР. Протокол ОБ 201573 /а. с. 4/.
 
Таким чином, зупинка ОСОБА_1 була цілком правомірною, і поліцейські, виявивши ознаки наркотичного сп`яніння, діяли в межах своїх повноважень.
 
Це підтверджується і відеозаписом пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та проїхати до лікаря нарколога, на що він відмовився в присутності двох свідків, зазначивши, що в даний момент він відмовляється їхати до лікарні. При цьому працівником поліції були зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які виявлені у водія.
 
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне направлення до лікаря нарколога Боярської ЦРЛ, виписане працівниками поліції на ім`я ОСОБА_1 /а. с. 2/, тобто, за бажання він міг пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.
 
Що стосується посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», відповідно до якого, він не перебуває в стані наркотичного сп`яніння /а. с. 30/, то з цього приводу слід зазначити, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за відмову від огляду на стан сп`яніння, а не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння,  тому вказана обставина не вплинула на рішення суду першої інстанції.
Вказівка апелянта на те, що пояснення свідків не є належними доказами, не можуть бути взяті до уваги, оскільки бланкетність їх викладення не є порушенням вимог чинного законодавства, а наявність свідків не ставиться під сумнів, що в зафіксовано нагрудною камерою поліцейських. Окрім того, достовірність їх пояснень підтверджена їх особистими підписами /а. с. 3/.
Слід зазначити, що відповідно розписки ОСОБА_5 він зобов`язався доставити автомобіль RENAULT LOGAN н. з. НОМЕР_1 до місця постійного проживання ОСОБА_1 /а. с. 3-а/. Тобто, ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом.
В протоколі про адміністративне правопорушення в графі  «пояснення особи, яка притягається до  адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зазначив, що  зобов`язується далі не їхати, вину визнає, більше так не буде / а.с.1/.
Враховуючи наведені  обставини, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується належними та допустимими доказами, які суд апеляційної інстанції проаналізував у їх сукупності, а тому приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
 
П О С Т А Н О В И В: 
 
Апеляційну скаргу адвоката Дрижакової Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 27.04.2020 року щодо ОСОБА_1 -  залишити без змін.
 
Постанова оскарженню не підлягає.

 
    Суддя                                                                   О.М. Капічон