ПОСТАНОВА
Іменем України

04 червня 2020 року 
Київ
справа №711/2050/17
адміністративне провадження №К/9901/34591/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Шевцової Н.В.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №711/2050/17
за позовом  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України лейтенанта поліції Панюка Олександра Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Губської О.А., суддів Парінова А.Б., Беспалова О.О. 
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У березні 2017 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР №091943 від 5 грудня 2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
2.          На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Уважає, що винесена постанова підлягає скасуванню, оскільки інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення були допущені такі порушення: інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справу виключно за місцем знаходження органу, який уповноважений розглядати такі справи; відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП; відповідач порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278,279 КупАП та не надав доказів порушення Правил дорожнього руху України.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 1 серпня  2017 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
4.          Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено факт вчинення позивачем правопорушення та надано відповідні докази такого правопорушення. 
5.          Постановою  Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року скасовано постанову Придніпровського районного суду міста Черкаси від    1 серпня 2017 року, прийнято нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог: визнано протиправною та скасовано постанову про адміністративне правопорушення серії АР №091943 від 5 грудня 2016 року про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн відносно ОСОБА_1 ; у решті позову відмовлено.
6.          Задовольняючи частково позовні вимоги, суд  апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови, не дотримано вимог статті 245 КупАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Крім того, постанову про адміністративне правопорушення складено не на місці вчинення правопорушення.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись із постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної інстанцій та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
8.          Касаційна скарга обґрунтована тим, що дії щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача вчинені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами, обґрунтовано, добросовісно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення, своєчасно.
ІV. Позиція інших учасників справи.
9.           Позивач не скористався правом на подання до суду  відзиву на касаційну скаргу.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
10.          Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову  Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року.
11.          За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 28 квітня 2020 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Шевцовій Н.В. на підставі розпорядження в.о. заступника керівника  апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Деревицької від 28 квітня                 2020 року №688/0/78-20. 
12.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             29 квітня 2020 року касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  прийнято до провадження.
13.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від             02 червня 2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження на 04 червня 2020 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
14.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 5 грудня 2016 року інспектор роти № 3 Управління патрульної поліції м. Черкаси Панюк О.В. виніс постанову серії АР №091943, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.
15.          Згідно з цією постановою ОСОБА_1 , 5 грудня 2016 року о 12.00 год в м. Черкаси по бул. Шевченка, 385, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Віто», здійснив зупинку під знаком 3.34 а саме «Зупинку та стоянку заборонено», чим порушив п. 8.4 Правил дорожнього руху України.
16.          Вважаючи вказану постанову незаконною, позивач звернувся до суду.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
17.          Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
18.          Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017)
Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
19.          Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII
Ч. 3 статті 18. Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. 
Пункт 8 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пункт 11 частини першої статті 23. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
20.          Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306
Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з Розділом 33 «Дорожні знаки. Заборонні знаки» Правил дорожнього руху дорожній знак 3.34 є знаком «Зупинку заборонено». У зоні дії знака забороняється зупинка транспортних засобів, оскільки в місці, де встановлений знак, можливе створення підвищеної небезпеки зіткнення через високу інтенсивність руху. Правилами не забороняється зупинка в зоні дії знаку 3.34 маршрутних транспортних засобів на позначених посадкових майданчиках або перед знаками «Місце зупинки» відповідного маршрутного транспорту. Водії таксі в зоні дії знаку 3.34 можуть тільки здійснювати посадку і висадку пасажирів (розвантаження або завантаження вантажу), очікувати клієнтів з увімкненим таксометром у зоні дії знаку водіям таксі не дозволяється.
21.          Кодекс України про адміністративні правопорушення, уведено в дію з                    01 червня 1985 року постановою Верховної Ради Українcької РСР від 7 грудня          1984 року №8074-X (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - КУпАП)
Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).
При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч.2 ст. 258 КУпАП.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
22.          Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
24.           Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи,  колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог. 
25.          Як убачається з відеозапису, що міститься в матеріалах справи та встановлено судом апеляційної інстанції, після того, як позивач здійснив зупинку біля будівлі торгівельного центру «ДепотЦентр» за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, до його транспортного засобу підійшов чоловік та, не називаючи свого прізвища, посади, спеціального звання, не пред`явивши службового посвідчення, почав вказувати на те, що у даному місці зупинятися не можна, після чого позивач поїхав звідти.
26.          За правилами ч. 3 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.
27.          Враховуючи наведене, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття оскаржуваної постанови, не дотримано вимог статті 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом.
28.          Також постанову про адміністративне правопорушення складено не на місці вчинення правопорушення. Правопорушення вчинено за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка, 385, біля будівлі торгівельного центру «ДепотЦентр», натомість постанову складено за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграду, 27, чим порушено вимоги статті 258 КУпАП та пункту 4 Інструкції №1395.
29.          Доводи відповідача про те, що позивач, залишивши місце порушення намагався втекти, спростовуються наявними у справі матеріалами, зокрема відеозаписом з відеореєстратора позивача.
30.          Враховуючи наведене та беручи до уваги встановлене судом, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що посилання скаржника в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.
31.          Інші доводи касатора не впливають на правильне вирішення по суті цієї справи судом апеляційної інстанції.
32.          З урахуванням викладеного колегія суддів Верховного Суду не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення рішення суду апеляційної інстанції.
33.          У зв`язку з цим, відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
IХ. Судові витрати
34.          З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в місті Черкаси Департаменту патрульної поліції Національної поліції України  залишити без задоволення.
2.          Постанову  Київського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року в справі №711/2050/17 залишити без змін.
3.          Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий          :                                                                      О. В. Кашпур          

Судді:                                                                                 О. Р. Радишевська

                                                                                          Н.В. Шевцова