ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року	Львів	Справа № 300/2067/19 пров. № А/857/2934/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Качмара В.Я., Курильця А.Р.,
за участю секретаря судового засідання Кітраль Х.І.
розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Корунд" на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі № 300/2067/19 (рішення ухвалено в м. Івано-Франківську, головуючий суддя Біньковська Н.В.) за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до Приватного підприємства "Корунд"   про стягнення заборгованості в сумі 113444,75 грн., 

                                                        в с т а н о в и в:

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області 21.10.2019 звернулося в суд із адміністративним позовом до Приватного підприємства "Корунд", в якому просило стягнути з Товариства заборгованість в сумі 113444,75 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач, в порушення пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту 6.7 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1, не відшкодував виплачені пільгові пенсії за період березень 2018 - вересень 2019 року в розмірі 113444,75 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з приватного підприємства "Корунд" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області  заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в розмірі 113444,75 грн. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ПП "Корунд" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що ПП «Корунд» не є корпоративним фондом і при чисельності 17 працівників фінансово неспроможний виплачувати пільгову пенсію 11 працівникам на протязі 5 років та в даний момент вони повинні виплачувати пільгову пенсію 7 працівникам, тому даний позов є критичний для існування підприємства «Корунд». Приватне підприємство „Корунд", працюючи в ринкових умовах, сплачувало до 2016 року розмір єдиного внеску до Пенсійного фонду України,в межах існуючого законодавства України, в розмірі від 38,47% відповідно до класу ризику підприємства та з 2016 рік сплачує внесок, у розмірі 22 % від нарахованого фонду заробітної плати. Зазначає, що Податковим Кодексом України не передбачено акумулювання невизначеної суми коштів на виплату пільгових пенсій в собівартості продукції.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ПП "Корунд" зареєстроване як юридична особа,  є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Працівникам, які здобули відповідний стаж роботи на ПП "Корунд" із шкідливими і важкими умовами праці та досягли визначеного віку, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 призначені та виплачуються пенсії на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до пунктів  "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", витрати на виплату та доставку яких понесено за березень 2018 - вересень 2019 року  складають 113444,75 грн.
Судом встановлено, що суми у розмірі 113444,75 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період березень 2018 року - вересень 2019 року позивачем заявлені до стягнення згідно розрахунків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.9-69).
Оскільки ПП «Корунд» у передбачені законодавством строки не здійснено відшкодування сум понесених позивачем витрат, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області звернулось до суду з даним позовом . 
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пенсійним законодавством відповідач зобов`язаний відшкодовувати витрати органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, що здобули стаж, який дає право на такий вид пенсії на цьому підприємстві. Крім того, сума заборгованості підтверджена належними доказами, підстав для звільнення відповідача від її оплати чи доказів її сплати суду не надано, тому така підлягає стягненню в судовому порядку.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Зі змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до приписів пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначає Інструкція про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 № 21-1; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах;
для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі 00 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.
Згідно із підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції платниками страхових внесків є роботодавці, в т. ч.: підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання.
За приписами пункту 6.4 Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість Товариства з відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах колишнім працівникам, на суму 113446,94 грн., однак із врахуванням сплати 2,16 грн, складає 113444,75 грн. підтверджується розрахунками таких витрат на її виплату і доставку за березень 2018 року по вересень 2019 року, довідкою - розрахунком суми заборгованості по списку №2. 
Управління своєчасно надсилало на адресу Товариства розрахунки сум заборгованості по відшкодуванню цих витрат, підтвердженням чого є копії поштових квитанцій та списків рекомендованих листів, проте Товариство у визначені законодавством строки цю заборгованість не погасило.
З огляду на зазначені норми законодавства та встановлені у справі обставини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про підставність позовних вимог.
Вказані розрахунки сум пенсії відповідач у судовому порядку не оскаржував, а тому суми вказані у розрахунках є узгодженими.
При цьому, доказів звільнення від сплати заборгованості відповідачем суду не надано. 
Посилання відповідача на те, що законодавством не передбачено вимогу покриття підприємством виплати органом ПФУ пенсіонеру пенсії, призначеної на пільгових умовах до досягнення ним відповідного пенсійного віку, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги, позаяк це є хибним трактуванням статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", п. 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог щодо стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Корунд" залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	
                                                                                Повне судове рішення складено 25.05.2020