ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/69/20  Номер провадження 33/814/394/20	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський О. О.  Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В., 
за участі: 
захисника – адвоката Коваля С.М.,
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2020 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою 	  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,  	

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420, 40 грн. в дохід держави.
              
Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 04.01.2020 року, о 14.49 год., по проспекту Свободи, 7-Б, в м.Кременчук Полтавської області, керував транспортним засобом „Mitsubishi Lancer”, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у КОНД. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9(а) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказав, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу.
При цьому, ОСОБА_1 вимог ПДР України не порушував, а тому автомобіль зупинено поліцейськими без передбачених законом підстав. Крім того, визначених п.3 р.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування плід впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції зазначено не було. Від керування транспортним засобом не відсторонявся.
В матеріалах справи відсутнє направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, в зв`язку з чим, на думку апелянта, не було підстав і для проходження огляду в медичному закладі. В свою чергу, результати проведення огляду за допомогою спеціально технічного засобу є сумнівними, оскільки до протоколу не додано роздруківки із газоаналізатора, як відсутня інформація і про характеристики самого приладу. Крім того, під час огляду було використано мундштук, цілісність упаковки якого була порушена.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями положень ст.256 КпАП України, а саме, в ньому відсутня відмітка про роз`яснення прав та обов`язків, визначених ст.268 КпАП України.
Вислухавши захисника Коваля С.М. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.1 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з п.2.9 (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Допитаний під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу. При цьому, факт вживання алкогольних напоїв не заперечував.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився Полтавському обласному наркологічному диспансері.
Факт сп`яніння встановлено висновком лікаря Полтавського обласного наркологічного диспансеру від 04.01.2020 року.
Згідно з Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №791 від 04.01.2020 року, лікарем було проведено зовнішній огляд ОСОБА_1 та використано спеціальних технічний засіб. Результат вимірювання вказав про наявність етилового спирту у видихуваному повітрі в кількості 1,96 %.
Огляд на стан сп`яніння проведено уповноваженою особою в медичному закладі у відповідності до Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 року №1452 №1452/735, із застосуванням газоаналізатора „Alcotest 6510”, який пройшов визначену законом процедуру сертифікації та включений до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року.
Даних про некоректну роботу приладу, похибки у вимірюванні та порушення при огляді цілісності упаковки мундштука, про що вказується у апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.
Відповідно до рапорту інспектора роти №2 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Шубрата В.В., на службовий планшет надійшло повідомлення, що водій керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Під час несення служби було зупинено автомобіль „Mitsubishi Lancer”, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння в результаті чого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Результат огляду виявився позитивним.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі відображається момент, коли працівники поліції зупинили та виявили у водія транспортного засобу „Mitsubishi Lancer”, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.  ОСОБА_1  виявив бажання пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу в медичному закладі. Результат проходження огляду виявився позитивний. При цьому, як вбачається із відео, ОСОБА_1 факт перебування в стані алкогольного сп`яніння не заперечував.
Не оспорює цього факту ОСОБА_1 і в апеляційній скарзі, посилаючись лише на допущення порушень при складанні протоколу та при розгляді справи в суді.
Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані. 
       За змістом п.п. 8, 12 Інструкції „Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, направлення водія на огляд надається до медичного закладу. Жодних вимог щодо приєднання направлення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення закон не містить.
       При цьому із Акту медичного огляду №791 від 04.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 був направлений до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння. Жодних підстав ставити такий факт під сумнів немає і сама по собі відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення письмово оформленого направлення водія на проходження медичного огляду цього факту не спростовує. 
       Керування транспортним засобом в стані сп’яніння саме по собі є самостійним складом правопорушення і доведеність факту вчинення цього правопорушення не залежить від того, чи були у поліцейських підстави зупиняти транспортний засіб та чи відсторонявся правопорушник від керування автомобілем. Тому доводи апелянтів і в цій частині є необґрунтованими.
Протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог ст.256 КпАП України, під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було. Права, передбачені ст.63 КК України та ст.268 КпАП України, ОСОБА_1 роз`яснювались, про що свідчить його особистий підпис у відповідній колонці. Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння на обставини справи та кваліфікацію дій ОСОБА_1 не впливає.
Тому доводи апелянтів про допущення порушень в ході складання протоколу та під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Враховуючи  вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 березня 2020 року щодо нього – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                Суддя                                 Л.В. Нізельковська