Постанова
Іменем України
 
30 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 484/4968/18
провадження № 61-14839св19
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року в складі судді Панькова Д. А. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року в складі колегії суддів: Коломієць В. В., Лівінського І. В., Шаманської Н. О.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» (далі - ТОВ «Агрофірма Корнацьких») про зобов`язання повернути земельні ділянки.
Позов мотивований тим, що в 2009 році року між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» і чоловіком позивача - ОСОБА_2 укладений договір оренди належних останньому на праві власності земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0177, площею 3,0769 га, 4825481800:03:000:0211, площею 1,5140 га, 4825481800:01:000:0316, площею 0,2467 га, 4825481800:01:000:0318, площею 0,2595 га, 4825481800:01:000:0447, площею 0,0200 га, 4825481800:01:000:0449, площею 0,0200 га, 4825481800:03:000:0213, площею 1,5955 га, 4825481800:01:000:0175, площею 3,0771 га, розташованих в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Строк зазначеного договору оренди становив 5 років. 
26 жовтня 2010 року між сторонами цього договору оренди земельних ділянок укладено додаткову угоду, якою подовжено строк дії договору оренди землі до              31 грудня 2015 року. Дана угода зареєстрована в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді 23 грудня 2010 року за № 041048300002.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті чоловіка, до складу якої ввійшли вищезазначені земельні ділянки, та оформила спадкові права, про що повідомила відповідача.
Хоча строк дії договору оренди земельних ділянок сплинув  23 грудня 2015 року, відповідач продовжує користуватися земельними ділянками, орендну плату не сплачує, на звернення про виплату орендної плати відповіді від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» позивач не отримала, пропозиції про поновлення договору оренди не надходило.
Посилаючись на викладене, а також на статтю 31 Закону України «Про оренду землі», ОСОБА_1 просила зобов`язати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути зазначені земельні ділянки.
Короткий зміст судових рішень 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від                        05 квітня 2019 року від 24 січня 2019 року позовні вимоги в частині повернення земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0447 площею 0,0200 га, 4825481800:01:000:0175 площею 3,0771 га, 4825481800:03:000:0213 площею 1,5955 га, 4825481800:01:000:0316 площею 0,2467 га, розташованих в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за заявою представника позивача залишено без розгляду.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від                       05 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано                              ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0177 площею 3,0769 га, 4825481800:03:000:0211 площею 1,5140 га, 4825481800:01:000:0318 площею 0,2595 га, 4825481800:01:000:0449 площею 0,0200 га, розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 та перебувають у користуванні ТОВ «Агрофірма Корнацьких» без правових підстав. 
Рішення мотивоване тим, що строк дії договору оренди земельних ділянок від                  04 червня 2009 року сплинув 23 грудня 2015 року. Відповідач своїм переважним правом на укладення договору не скористався. Відносин щодо найму (оренди) земельної ділянки між сторонами немає. Правовим наслідком розірвання договору оренди земельної ділянки є повернення такої ділянки орендодавцю, що відповідачем не виконана.
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Агрофірма Корнацьких» залишено без задоволення, рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року залишено без змін.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що доказів повернення відповідачем спірних земельних ділянок їх власнику або правомірності користування цими ділянками після закінчення строку дії договору оренди матеріали справи не містять. Доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем перебування спірних земельних ділянок земельних ділянок у користуванні відповідача спростовуються змістом довідки виконавчого комітету Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 19 червня 2019 року № 78, відповідно до якої спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0177 площею 3,0769 га, 4825481800:01:000:0449 площею 0,0200 га, 4825481800:03:000:0211 площею 1,5140 га, 4825481800:01:000:0318 площею 0,2595 га знаходяться у використанні та обробітку ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Враховуючи поважність зазначених позивачем причин ненадання цього документу до суду першої інстанції - у зв`язку із отриманням його вже після ухвалення місцевим судом рішення у справі - він прийнятий і досліджений на стадії апеляційного розгляду. На підтвердження доводів апеляційної скарги доказів того, що спірні земельні ділянки не перебувають у використанні та обробітку ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не надано.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
01 серпня 2019 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» через представника                Іванченка О. О., надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, Іванченко О. О. , просило суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Агрофірма Корнацьких».
 
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подали касаційні скарги
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не довів факт перебування спірних земельних ділянок у користуванні відповідача. 
Первісно позивач заявляла вимоги щодо витребування більшої кількості земельних ділянок, проте під час розгляду справи за її заявою щодо частини земельних ділянок позовні вимоги залишені без розгляду, оскільки вони були повернуті позивачу у добровільному порядку. У 2009 році відповідачем укладений договір оренди цих ділянок з чоловіком позивача. Тому висновки судів попередніх інстанцій про те, що витребувані ними земельні ділянки перебувають у володінні відповідача, є безпідставними.
Видача довідок щодо користування земельними ділянками не належить до повноважень органів місцевого самоврядування, оскільки такі органи не ведуть статистичної звітності щодо земельних ділянок, тому відповідну довідку виконавчого комітету Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області апеляційний суд не повинен був брати до уваги.
Позиції інших учасників 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якій просила залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
Відзив мотивований тим, що відповідач не повернув їх власнику після закінчення строку дії договору оренди земельних ділянок і продовжує ними користуватися без належних правових підстав. 
21 січня 2018 року позивач, отримавши право на спадщину, звернулася до відповідача з пропозицією укласти з нею договори оренди земельних ділянок, успадкованих після смерті чоловіка, проте відповідач не надав відповіді, тому вона подала цей позов.
Під час знаходження позову в суді, відповідач уклав з позивачем договір оренди кількох земельних ділянок, тому вона просила суд залишити у частині цих земельних ділянок позовні вимоги без розгляду. Отже, доводи касаційної скарги про те, що відповідачем повернуті земельні ділянки в добровільному порядку, не відповідають дійсності. Орендовані відповідачем земельні ділянки перебувають у користуванні останнього. Доказів повернення земельних ділянок, щодо яких судами вирішена справа, відповідач не надав. Зокрема, належним доказом повернення земельних ділянок є акт приймання-передачі, який відповідач не надав. 
Наявна у матеріалах справи довідка органу місцевого самоврядування про те, що відповідач продовжує користування земельними ділянками, щодо яких виник спір, підтверджує позовні вимоги.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною третьою статті 401 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Перевіривши доводи касаційної скарги і матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
ТОВ «Агрофірма Корнацьких» і чоловік позивача ОСОБА_2 04 червня           2009 року уклали договір оренди належних останньому на праві власності земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0177, площею 3,0769 га, 4825481800:03:000:0211, площею 1,5140 га, 4825481800:01:000:0316, площею 0,2467 га, 4825481800:01:000:0318, площею 0,2595 га, 4825481800:01:000:0447, площею 0,0200 га, 4825481800:01:000:0449, площею 0,0200 га, 4825481800:03:000:0213, площею 1,5955 га, 4825481800:01:000:0175, площею 3,0771 га, розташованих в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, строком на 5 років.
Цей договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді за № 040902200036. 
26 жовтня 2010 року сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди земельних ділянок від 04 червня 2009 року, якою, зокрема, подовжено строк дії договору оренди землі до 31 грудня 2015 року.
Зазначена угода зареєстрована в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді 23 грудня 2010 року за                         № 041048300002.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої ввійшли вищезазначені земельні ділянки, та оформила свої спадкові права на них, право власності на ці земельні ділянки з 24 січня 2018 року зареєстровано за позивачем. Про ці обставини ОСОБА_1 25 червня 2018 року письмово повідомила ТОВ «Агрофірма Корнацьких».
Відповідно до довідки виконавчого комітету Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 19 червня 2019 року № 78 земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0177 площею 3,0769 га, 4825481800:01:000:0449 площею 0,0200 га, 4825481800:03:000:0211 площею 1,5140 га, 4825481800:01:000:0318 площею 0,2595 га, знаходяться у користуванні та обробці ТОВ «Агрофірма Корнацьких».
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі»оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно зі статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
У частині першій статті 34 Закону України «Про оренду землі»передбачений обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку в разі припинення договору оренди землі.
Суди попередніх інстанцій у оскаржуваних відповідачем рішеннях зазначили, що заперечуючи проти позову з мотивів повернення земельних ділянок, які є предметом спору, відповідач не надав доказів факту повернення земельних ділянок позивачу або їх попередньому власнику.
Зазначений висновок відповідає приписам частини першої статті 81 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій, неправильного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження, з приводу чого судами попередніх інстанцій докладно викладено мотиви в оскаржуваних рішеннях. 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України Верховний Суд під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтею 255  цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: 1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) відсутній предмет спору; 3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами; 4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом; 5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом; 6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу; 7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;              8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Зазначені у статті 255 ЦПК України підстави у даній справі не встановлені.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Судом апеляційної інстанції правильно встановлені обставини справи,  застосовано норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню, в зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржену постанову - без змін.
Щодо судових витрат
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від                          05 квітня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:	В. М. Ігнатенко   В. С. Жданова   	
 	В. О. Кузнєцов