УХВАЛА

12 березня 2020 року 
Київ
справа №420/1548/19
адміністративне провадження №К/9901/6915/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смірнова Володимира Сергійовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019  року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
05 березня 2019 року представник ОСОБА_1 - Смірнов В.С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року.
Згідно з частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.
Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 05 липня 2012    року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону № 5076-VI під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Згідно із частиною першою статті 26 Закону №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1)   договір про надання правової допомоги; 2)   довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Так, частиною третьою статті 21 Закону України від 02 червня 2011 року №  3460-VІ «Про безоплатну правову допомогу» встановлено, що повноваження адвоката підтверджуються дорученням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги та довіреністю відповідно до вимог процесуального законодавства.
Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 59 КАС України довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.
У порушення вимог частини третьої статті 21 Закону України від 02 червня 2011 року №  3460-VІ «Про безоплатну правову допомогу» до матеріалів скарги не додано доручення Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Водночас на підтвердження повноважень представника ОСОБА_1 на представництво у суді касаційної інстанції до матеріалів скарги додано виготовлену за допомогою копіювально-розмножувальної техніки копію довіреність, видану 24 липня 2019 року та посвідчену посадовою особою органу, який прийняв рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги. Проте надана копія не засвідчена в установленому законом порядку.
Так, наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року №55 затверджено Національний стандарт України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003. Пункт 5.27 даного стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, тобто посвідчення документа керівником підприємства, установи, організації, яка надає такий документ.
Крім того, наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015   року №   1000/5 затверджено Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила), відповідно до пункту 8 глави 10 розділу ІІ яких копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Цим же пунктом Правил встановлено вимоги до засвідчення копій, зокрема, напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Цей напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
У порушення пункту 8 глави 10 розділу ІІ Правил напис про засвідчення копії довіреності не містить назви посади особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища. Крім того, цей напис про засвідчення копії не засвідчено відбитком печатки установи, а на лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа відсутня відмітка «Копія».
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Смірнова Володимира Сергійовича на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. 
Суддя                                                                                                                         С.А. Уханенко