УХВАЛА

16 березня 2020 року 
Київ
справа №260/124/19
адміністративне провадження №К/9901/3229/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача – Мартинюк Н.М.,
суддів – Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М., 

перевірив касаційну скаргу Закарпатського обласного військового комісаріату на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №260/124/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним і скасування Акту форми НВ-2 від 9 липня 2018 року №б/н, зобов`язання вчинити дії.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міжгірського районного військового комісаріату.

Закарпатський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 12 вересня 2019 року позов задовольнив частково, а саме:

- визнав протиправним та скасував Акт форми НВ-2 від 9 липня 2018 року про проведення розслідування нещасного випадку, що стався з солдатом ОСОБА_1 , затвердженого Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 ;

- зобов`язав Міжгірський районний військовий комісаріат повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з солдатом ОСОБА_1 28 червня 2018 року у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України.

В решті позову відмовив.

Це рішення Восьмий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 24 грудня 2019 року залишив без змін.

У своїй касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_3 просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 6 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав не сплати судового збору.

Однак, скаржник усунув недоліки касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду платіжного доручення про сплату судового збору. 

Отже, скаржником усунуто недоліки касаційної скарги, вона відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – «КАС України»), що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги Верховний Суд вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження. 

ІІ. Мотиви Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – «Закон №460-IX»), який набув чинності 8 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Пункт 20 статті 4 КАС України передбачає таке поняття як адміністративна справа незначної складності – це справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Зокрема, до справ незначної складності належать справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище (пункт 17 статті 4, пункт 1 частини 6 статті 12 вказаного Кодексу). До публічної служби належить діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Керуючись вказаною нормою, суд першої інстанції 5 лютого 2019 року постановив ухвалу про відкриття провадження у справі №260/124/19, встановив, що вона є справою незначної складності і підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги вбачається, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді оператора ЄРДР відділення військового обліку та бронювання Міжгірського районного військового комісаріату Закарпатського обласного військового комісаріату. Предметом спору у цій справі є відносини щодо проходження військової служби, а саме незгода з актом про проведення розслідування нещасного випадку. Важливо, що позивач не займав відповідального та особливо відповідального становища в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції». 

Примітка до статті 50 Закону України “Про запобігання корупції” визначає перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Відповідно до Указу Президента України “Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами” від 21 березня 2002 року посада позивача – оператор ЄРДР відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_4 – не відноситься до посад, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу.

Враховуючи викладене Верховний Суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відніс справу №260/124/19 до справ незначної складності. 

Відповідно до частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, зокрема, судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Водночас, у касаційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначає, що суд першої інстанції відніс справу №260/124/19 до категорії справ незначної складності помилково.

Однак колегія суддів відхиляє ці доводи скаржника, оскільки як вже зазначено, справа №260/124/19 є справою незначної складності, оскільки посада, яку займав позивач, не належить до переліку посад службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. 

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, скаржник не продемонстрував наявності обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи. Застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Верховний суд зазначає, що правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, згідно зі статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви (ухвала Європейського суду з прав людини від 9 жовтня 2018 року щодо неприйнятності у справі «Азюковська проти України»). Тому відмова Верховного Суду у розгляді касаційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 у цій справі на підставі критерію малозначності справи не становить порушення права відповідача на доступ до суду за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню. За таких умов і обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Верховний Суд звертає увагу, що відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України “Про судовий збір” сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №460-IX, статтями 4, 12, 248, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №260/124/19 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним і скасування Акту форми НВ-2 від 9 липня 2018 року №б/н, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

……………………………

……………………………

……………………………
Н.М.          Мартинюк
А.В.          Жук
Ж.М.          Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду