ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua
Головуючий суддя у першій інстанції: Баличева М.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2020 року                                                                                        Справа № 2-а-4017/11
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Кузьмишиної О.М., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання судового рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про зміну порядку і способу виконання судового рішення у справі №  2-А-4017/2011.
Заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі ухвали суду, яка постановлена у вказаній справі, є правонаступником позивача за судовим рішенням, яким УПФУ у Вишгородському районі Київської області зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 у розмірі не менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, відповідно до ст.ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.05.2011 по 22.07.2011, з урахуванням раніше виплачених сум, але таке рішення за твердженням заявника боржником не виконується.
З цих підстав заявник просив суд змінити вказаний порядок і спосіб виконання судового рішення на стягнення з ГУ ПФУ у Київській області коштів у сумі 13  212,92 грн.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року у відкритті провадження за вказаною заявою ОСОБА_1  відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався статтею 170 КАС України та виходив з того, що позивач вже звертався з аналогічною заявою, яка була розглянута судом шляхом постановлення відповідного рішення, що набрало законної сили 
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити його заяву для продовження розгляду до суду першої інстанції, зазначаючи, що він вперше звернувся до суду з вимогами про зміну порядку і способу виконання відповідного  судового рішення на стягнення з ГУ ПФУ у Київській області коштів у сумі 13 212,92 грн., що саме такі вимоги ним раніше не заявлялися і судом не вирішувалися.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розгляд його заяви.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 було відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою заявника, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено справу до судового розгляду.
ГУ ПФУ в Київській області подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, зокрема, зазначаючи, що дії апелянта є зловживанням його правами, що спірні правовідносини вже вирішені, що ОСОБА_1 обрав неправильний спосіб захисту своїх прав і наведені ним розрахунки сумнівні.
Від ГУ ПФУ у Київській області надійшло клопотання про відкладення судового розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020, які занесені до протоколу судового засідання, у задоволенні вказаного клопотання відповідача відмовлено та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України, з урахуванням того, що наявні у справі матеріали є достатніми для її вирішення апеляційним судом.
Разом з тим, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 по справі «Смірнова проти України» зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.
Згідно зі статтею 6 КАС України та статтею 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини, установлені судом першої інстанції.
13.05.2013 постановою Київського апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили, у справі № 2-а-4017/11:
- визнано протиправними дії УПФУ у Вишгородському районі Київської області по нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 пенсії не у відповідності з вимогами ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.05.2011 по 22.07.2011;
- зобов`язано УПФУ у Вишгородському районі Київської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 в розмірі не менше 8-ми мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову доплату до пенсії за проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, відповідно до вимог ст. ст. 39, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.05.2011 року по 22.07.2011 року, з урахуванням вже виплачених сум. У іншій частині позову відмовлено. Постанова набрала законної сили.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 та його спадкоємцем.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.12.2017 стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні щодо виконання постанови суду у справі № 2 «А»-4017/11 замінено на його правонаступника ОСОБА_1 .
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2019 заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення - задоволено частково та змінено застосований судом спосіб і порядок виконання вказаного судового рішення на стягнення з УПФУ у Вишгородському районі коштів в сумі 2  602,78 грн.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 зазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано та відмовлено ОСОБА_1 у в задоволенні його заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Ухвалою Верховного суду від 26.12.2019 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначену ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 26.09.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019.
19.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з новою заявою про зміну порядку та способу виконання рішення суду.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтями 166, 167 КАС України регламентовано вимоги, що ставляться до заяв, які подаються на розгляд суду, та порядок їх прийняття до судового розгляду.
Водночас, статтею 170 КАС України передбачено підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовом.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, КАС України розмежовано процесуальний порядок вирішення судом питання щодо прийняття до розгляду заяви особи, поданої з певних процесуальних питань, та позову.
Водночас, жодною нормою КАС України не передбачено такого правового наслідку, який може бути застосований судом за результатами вирішення питання щодо прийнятності поданої особою заяви, як відмова у відкритті провадження у справі.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання щодо прийняття до судового розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.02.2020 про зміну порядку та способу виконання рішення суду було безпідставно застосовано приписи статті 170 КАС України та відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що вимоги щодо зміни порядку та способу виконання судового рішення в цій справі, які були заявлені ОСОБА_1 у попередній заяві, яка вже розглянута судовим рішенням, що набрало законної сили, та у цій заяві від 19.02.2020 не є тотожними, як вказано судом першої інстанції при постановлення оскаржуваної ухвали, та відрізняються, зокрема за сумою стягнення та боржником.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для правильного вирішення питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 та порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції та направлення цієї справи для продовження розгляду до відповідного суду.
При цьому, судова колегія також враховує правову позицію, викладену ЄСПЛ у справі «Беллет проти Франції» («Bellet v. France»), відповідно до якої, стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. 
Відповідно до ст. 320 КАС України у редакції, чинній на момент розгляду колегією суддів апеляційної скарги, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року - скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 лютого 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до Вишгородського районного суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Судового рішення виготовлено 19 травня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: