ПОСТАНОВА
Іменем України

30 квітня 2020 року

Київ
справа № 805/1918/16-а
провадження № К/9901/14961/18
                              К/9901/14957/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, треті особи - Державна  казначейська служба України, виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області, Фонд соціального страхування України, Приватне акціонерне товариство «Систем кепітал менеджмент», про визнання бездіяльності щодо відмови у фінансуванні заяви-розрахунку незаконною та зобов`язання вчинити дії по фінансуванню страхувальника для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заяві-розрахунку на загальну суму 78257,50 грн, а саме надати меморіальний документ до банку на перерахування коштів, за касаційними скаргами Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Донецького окружного адміністративного суду у складі судді Бабаш Г.П. від 4 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Чебанова О.О., Сіваченка І.В., Шишова О.О. від 14 вересня 2016 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Центральної міжрайонної в                м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, треті особи - Державна  казначейська служба України, виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Головне управління державної казначейської служби України в Донецькій області, Фонд соціального страхування України, ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент», про визнання бездіяльності щодо відмови у фінансуванні заяви-розрахунку незаконною та зобов`язання вчинити дії по фінансуванню страхувальника для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заяві-розрахунку на загальну суму 78257,50 грн, а саме надати меморіальний документ до банку на перерахування коштів, в якому просила:
- визнати незаконною бездіяльність Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови у фінансуванні заяви-розрахунку ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент»;
- зобов`язати Центральну міжрайонну в м. Донецьку виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вчинити дії для надання матеріального забезпечення найманим працівникам по заяві-розрахунку на загальну суму 78256,50 грн, а саме надати меморіальний документ до банку, який обслуговує рахунки Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на перерахунок коштів ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент».

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 4 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від    14 вересня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано незаконною бездіяльність Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності щодо відмови у фінансуванні заяви-розрахунку ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» стосовно здійснення фінансування для надання матеріального забезпечення застрахованій особі ОСОБА_1 за рахунок Фонду від 22 січня 2016 року.
Зобов`язано Центральну міжрайонну в м. Донецьку виконавчу дирекцію Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вчинити дії по перерахуванню страхових коштів по фінансуванню страхувальника - ПАТ «Систем Кепітал Менеджмент» для надання матеріального забезпечення найманому працівнику - ОСОБА_1 по заяві-розрахунку від               22 січня 2016 року на суму 37653,70 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

3. Прийнявши до уваги доводи, що можуть вплинути на предмет розгляду справи в сукупності, а саме, здійснення ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» своєї господарської діяльності на території, що підконтрольна українській владі, державну реєстрацію юридичної особи на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі, визнання незаконним та нечинним з моменту прийняття пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 595, законодавчо встановлені строки здійснення Фондом фінансування страхувальників-роботодавців, належне оформлення спірної заявки-розрахунку, відсутність підстав згідно статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, сплата ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» єдиного соціального внеску за спірний період, що є джерелом        формування коштів Фонду, факт того, що кошти, які надходять до Фонду від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, повинні забезпечувати, зокрема виплату застрахованим особам матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, передбачених цим Законом, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання незаконною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії по фінансуванню страхувальника - ПрАТ «Систем кепітал менеджмент» для надання матеріального забезпечення найманому                    працівнику -     ОСОБА_1 по заяві-розрахунку від 22 січня 2016 року на суму 37653,70 грн.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Центральна  міжрайонна в м. Донецьку виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавча дирекція Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулись із касаційними скаргами, в яких вони просять скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від               4 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від                 14 вересня 2016 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у  задоволенні позовних вимог. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» зареєстроване за адресою: м. Донецьк, вул. Мар`їнська, 1. Підприємство здійснює господарську діяльність за адресою: м. Київ, вул. Десятинна, буд. 3а.
ОСОБА_1 з ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» знаходиться в трудових відносинах, а саме, позивач працює асистентом директора з розвитку нових видів бізнесу ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент».
22 січня 2016 року ПрАТ «Систем кепітал менеджмент» було направлено на адресу Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності належним чином оформлену заяву-розрахунок фінансування матеріальним забезпеченням на загальну суму 78257,50 грн, в тому числі 37653,70 грн відносно ОСОБА_1 . Зазначені документи були отримані відповідачем 28 січня 2016 року. Проте, ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент» було отримано лист № 01-145 від                     17 березня 2016 року про відмову у виконанні положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та надання роз`яснень щодо підстав неможливості проведення розрахунку у зв`язку з реєстрацією юридичної адреси підприємства-страхувальника на території, що тимчасово не підконтрольна українській владі.

6. Вважаючи, що бездіяльність відповідача порушує її права, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Касаційні скарги обґрунтовані тим, що обов`язок надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності лежить на страхувальнику ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент».
Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 грудня 2010 року № 26, не передбачено здійснення фінансування матеріального забезпечення безпосередньо застрахованій особі. Порядком чітко визначений механізм фінансування страхувальників - роботодавців, а саме: страхувальник звертається безпосередньо до робочого органу Фонду за місцем обліку, тобто безпосередньо до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
Згідно із статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» правовідносини з питання здійснення фінансування за рахунок коштів Фонду страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам виникають між страхувальником та робочими органами Фонду за місцем обліку страхувальника.
Правовідносини між позивачем та Центральною міжрайонною виконавчою дирекцією в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності відсутні.
З позовом до Центральної міжрайонної виконавчої дирекції в м. Донецьку Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулась не та особа, якій належить право вимоги.

8. ОСОБА_1 подано заперечення на касаційну скаргу Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ті на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 4 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року, в яких вона просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані                 рішення - без змін.

9. Іншими учасниками справи відзиви на касаційні скарги Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Донецького окружного адміністративного суду від                4 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від   14 вересня 2016 року не подано.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

11. Відповідно до статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. 
Кошти Фонду не включаються до складу Державного бюджету України та використовуються тільки за цільовим призначенням. 
До коштів Фонду застосовується казначейська форма обслуговування в порядку, передбаченому для обслуговування Державного бюджету України.

12. Згідно із статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» основними завданнями Фонду та його робочих органів є, зокрема:
1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування;
2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону;
6) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності;
7) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

13. Пунктом 1 частини 2 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  передбачено, що роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

14. Згідно зі статтями 30, 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), призначаються та надаються за основним місцем роботи (крім допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомоги по вагітності та пологах, які надаються за основним місцем роботи та за сумісництвом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України). 
Застрахованим особам, стосовно яких страхувальником не виконано обов`язків щодо нарахування та виплати матеріального забезпечення за страховими випадками у зв`язку з відсутністю можливості встановлення місцезнаходження цього страхувальника, що підтверджується даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та актами перевірки центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, призначення та виплата матеріального забезпечення здійснюються робочим органом Фонду за місцем реєстрації їх місця проживання чи перебування у порядку, встановленому правлінням Фонду.
Рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).
Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.
Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду. 
Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

15. Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», передбачено, що надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. 
Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. 
Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.
Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.
Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

16. Відповідно до пунктів 5-9 Порядку фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22 жовтня 2010 року № 26 для отримання коштів Фонду для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до робочого органу Фонду за місцем обліку в органі Фонду або за місцем обліку, зазначеним в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування (для зареєстрованих після 1 січня 2011), із заявою-розрахунком за підписом керівника та головного бухгалтера, засвідченою печаткою підприємства.
Заява-розрахунок готується у двох примірниках, один з яких разом із наданими застрахованими особами документами, на підставі яких призначається матеріальне забезпечення, зберігається у страхувальника, а другий подається до робочого органу Фонду. 
При опрацюванні  заяви-розрахунку  робочі органи Фонду перевіряють  правильність заповнення реквізитів,  наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного  соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників  протягом  десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку. 
Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, останній зобов`язаний здійснити  виплату  відповідного  матеріального   забезпечення у строки, визначені у статті 52 Закону

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Виходячи із вищезазначеного, для виплати матеріального забезпечення застрахованим особам, нарахованого страхувальником, страхувальник звертається до Фонду із заявою-розрахунком.

18. Робочі органи Фонду у заяві-розрахунку  перевіряють  правильність заповнення реквізитів,  наявність даних про страхувальника в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного  соціального страхування, дані про сплату ним єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 

19. Робочі органи Фонду протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку здійснюють фінансування страхувальників    

20. Після надходження суми коштів, зазначених у заяві-розрахунку, на рахунок страхувальника, страхувальник здійснює виплату.

21. Отже, у вказаному вище ланцюгу, проведення Фондом фінансування страхувальника   виступає каталізатором виникнення даних відносин, без здійснення якого, не може бути завершена процедура виплати страхувальником застрахованій особі матеріального забезпечення. 

22. До подібного висновку дійшла колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду Верховного Суду при розгляді справи № 1740/1838/18 за позовом Комунального підприємства «Костопільводоканал» до Міністерства фінансів України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, предметом якої було визнання протиправною бездіяльності Мінфіну щодо неприйняття рішення про перерахування позивачу субвенції на погашення різниці в тарифах відповідно до договорів про проведення взаєморозрахунків  та недоведення цього рішення до відома Держказачейства. 

23. У вказаному рішенні об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду Верховного Суду колегія суддів не підтримала позицію викладену в ухвалі від                  12 вересня 2019 року про те, що Мінфін, якого позивач визначив відповідачем у цьому спорі, не є учасником відповідних публічних правовідносин із позивачем, не є стороною договору про організацію взаєморозрахунків, на якому ґрунтуються позовні вимоги КП «Костопільводоканал», а наявність у нього (відповідача) певних повноважень у сфері міжбюджетних трансферів не може розцінюватися як управлінські дії по відношенню до позивача. Таким чином, позов пред`явлено до неналежного відповідача. Крім того, обраний позивачем і застосований судом у цій справі спосіб захисту порушених прав не може відновити права позивача, оскільки КП «Костопільводоканал» не фінансується Мінфіном та не перебуває з ним у будь-яких правовідносинах з цього приводу, що є підставою для відмови в позові.

24. У справі, яка розглядається Гриневська О.В., яка є зацікавленою особою, звернулась до суду з даним позовом за захистом порушеного права на отримання матеріального забезпечення у зв`язку із неперерахуванням Фондом коштів                         ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент».

25. Тобто, Фонд визначений відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедури проведення розрахунків шляхом виділення коштів, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у порушення пункту 8 Порядку № 26, не здійснив фінансування страхувальника - ПрАТ «Систем Кепітал Менеджмент», внаслідок чого виникли обставини, які позбавили позивача можливості своєчасно отримати матеріальне забезпечення.

26. Отже, доводи скаржника про недоведеність факту порушення прав та інтересів позивача саме Фондом є необґрунтованими.

27. При цьому, Суд зазначає, що у цьому випадку Фонд є учасником спірних відносин, оскільки саме він має прийняти рішення про фінансування страхувальника для виплати страхувальником застрахованій особі матеріального забезпечення.

28. У рішенні від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

29 Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
                                                                                                                                                                    30. Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист (абзац 1 пункту 4.1 Рішення).                                           
                                                                                                                                                                     31. За змістом частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.
                                                                                                                                                            32. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.
                                                                                                                                                                      33. Право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб між учасниками правовідносин існував юридичний спір, а порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення. Невід`ємним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Тому судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

34. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Центральної міжрайонної в м. Донецьку виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та виконавчої дирекції Донецького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від                      4 серпня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від           14 вересня 2016 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

        Суддя-доповідач                                                                                 Н.В.    Коваленко

       судді                                                                                                            Я.О.    Берназюк

                                                                                                                І.В.    Желєзний