ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року
м. Харків
Справа № 641/8858/19
Провадження № 22-ц/818/1088/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коваленко І.П.

суддів             - Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач:  ОСОБА_1 ,

відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»»

розглядаючи в порядку спрощеного провадження в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про розірвання договору та зобов`язання вчинення дій, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2019 року, ухвалене суддею Колодяжною І.М., - 

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про розірвання договору та зобов`язання вчинення дій.

Позов мотивований тим, що 13 червня 2018 року між ним та КП «ХТМ» було укладено договір реструктуризації заборгованості за теплопостачання №1961. До серпня 2019 року у сторін претензій один до одного щодо питання виконання договору не виникало. Однак, у серпні 2019 року КП «ХТМ» пред`явлено до сплати до Ощадбанку, через який з 01 травня 2019 року він отримує субсидію у безготівковій формі, всю суму заборгованості за договором на 01 серпня 2019 року, чим порушило умови укладеного договору від 13 червня 2018 року, так як така можливість для відповідача не передбачена. Ощадбанк перерахував КП «ХТМ» всю суму нарахувань, які зараховані йому за три місяці надання субсидії у розмірі 1047,31грн. 03 вересня 2019 року ним до КП «ХТМ» подана заяву про урегулювання спору, який виник між сторонами. Однак, заява позивача та усні звернення до керівництва підприємства були проігноровані. 

В зв`язку з цим просив суд розірвати договір про реструктуризацію заборгованості №1961 від 13 червня 2018 року та суму заборгованості з 01 жовтня 2019 року у розмірі 3041,75грн. списати.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення відповідачем його законних прав та інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність.

Відповідно до положень ст.2 Закону України «Про судоустрій України» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів суспільства і держави.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї статті передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів:
визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що  ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачем послуг КП «ХТМ» .

13 червня 2018 року між ОСОБА_1 та КП «ХТМ» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання, предметом якого є реструктуризація частини/повної суми заборгованості за послуги теплопостачання у сумі 3882,35грн. з 01 червня 2018 року по 31 травня 2023 року, з рівним погашенням щомісячно суми боргу у сумі 64,70грн.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем безпідставно було пред`явлено до сплати до Ощабданку , через який він отримує субсидію у безготівковій формі, всю суму заборгованості, що у своє чергу є порушенням умов договору про реструктуризацію заборгованості за послуги з теплопостачання від 13 червня 2018 року. Вказані обставини, на його думку, є підставою для розірвання цього договору та списання заборгованості з 01 жовтня 2019 року у розмірі 3041,75грн.

Згідно ч.1 ст.76 та ч.1 ст.81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом 
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Так, положення ч.1 ст.6, ч.1 ст.12 цього Закону передбачено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Згідно статті 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги (далі - договір про реструктуризацію заборгованості).

Установити, що на період погашення реструктуризованої заборгованості загальна сума платежів, що вносяться громадянами на оплату поточних платежів та платежів по погашенню реструктуризованої заборгованості, не повинна перевищувати 25 відсотків доходів, що визначаються при нарахуванні субсидій для працюючих громадян, і 20 відсотків - для пенсіонерів та інших осіб, які отримують будь-які види соціальної допомоги.

За умови, якщо доходів громадян, які уклали договори про реструктуризацію заборгованості, не вистачить на повне погашення цієї заборгованості, термін дії договору продовжується до повного її погашення.

За таких умов реструктуризація заборгованості може мати місце за умови досягнення згоди між сторонами щодо порядку здійснення реструктуризації шляхом підписання відповідної угоди або внесення змін до існуючого договору. Закон України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», на які посилається позивач, не містить вимог щодо обов`язку укладення договору реструктуризації заборгованості.

Згідно з п.22, 18, 18.4 Положення про призначення субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995, далі Постанова №848 (що діяв станом на момент спірних правовідносин) за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли громадянин не виконує зобов`язання за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, об`єднань і виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ "Ощадбанк" (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики.

Перерахування коштів за послуги (витрати) здійснюється у такій послідовності: постачання теплової енергії, постачання та розподіл природного газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного виду індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії, постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходами, послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами.

Одержувач житлової субсидії може визначити іншу послідовність перерахування коштів за послуги (витрати) шляхом подання відповідної заяви структурному підрозділу з питань соціального захисту населення.

За отриманням інформації про операції, здійснені за обліковим записом одержувача житлової субсидії щодо перерахування коштів управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг, одержувачі субсидії звертаються до АТ "Ощадбанк". Інформація надається в порядку, визначеному АТ "Ощадбанк".

За отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) одержувачі житлової субсидії звертаються до управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг.

Згідно положень ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, 351, ч.2 ст.792 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що позивачем не надано доказів порушення його законних прав та інтересів, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2019 року - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 25 березня 2020 року.

Головуючий -        І.П. Коваленко

Судді -        А.І. Овсяннікова 

       І.С. Сащенко