УХВАЛА        
 
21 травня 2020року
 
м. Київ
 
справа № 638/9433/19
 
провадження № 61-8102ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Романченком Олексієм Михайловичем, на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня                   2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «Національна АСК «Оранта»), товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» (далі -  ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський») про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП),
 
ВСТАНОВИВ :
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом до ПАТ «Національна АСК «Оранта», ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський», в якому просила стягнути:
-          з ПАТ «Національна АСК «Оранта» на свою користь                                6 641 грн 98 коп., з яких 6 204 грн 36 грн. - залишок страхового відшкодування, 363 грн 08 коп. - пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, 31 грн 11 коп. - три проценти річних від простроченої суми та 43 грн 43 коп. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції; 
-          з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» на свою користь                            12 612 грн 96 коп. у рахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП (різниця між фактичним розміром шкоди та нарахованою страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня                2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Стягнуто з ПАТ «Національна АСК «Оранта» на користь                                      ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування у розмірі                                   6 204 грн 36 коп. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від              24 січня 2020 року стягнуто з ПАТ «Національна АСК «Оранта» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі                             1 611 грн 20 коп.
 
Суди, частково задовольняючи позов ОСОБА_1 , виходили з того, що відсутні підстави для стягнення з ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» на користь позивача грошових коштів у розмірі 12 612 грн 96 коп., оскільки цивільно-правова відповідальність ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» застрахована ПАТ «Національна АСК «Оранта», ліміт відповідальності становить 100 тис. грн, сума шкоди не перевищує ліміт відповідальності. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
 
У травні 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат                             Романченко О. М. звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від                  26 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від               24 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня                2019 року справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна                              АСК «Оранта», ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» про стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
 
Предметом позову ОСОБА_1 до ПАТ «Національна АСК «Оранта»,                 ТОВ Хлібозавод «Ново-Баварський» є стягнення збитків, завданих внаслідок ДТП, ціна позову в загальному розмірі становить                         18 817 грн 32 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб                                          (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 638/9433/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.
 
Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом                       2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті                       389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що                        суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).
 
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Романченком О. М., на рішення Дзержинського районного суду                             м. Харкова від 26 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Романченком Олексієм Михайловичем, на рішення Дзержинського районного суду                  м. Харкова від 26 грудня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», товариства з обмеженою відповідальністю Хлібозавод «Ново-Баварський» про стягнення збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов