Постанова 
Іменем України
 
28 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/8285/18
провадження № 61-37320св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                   Кузнєцова В. О., 
 
учасники справи:
заявник - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на постанову Апеляційного суду міста Києва від                           18 квітня 2018 року в складі колегії суддів: Панченка М. М., Волошиної В. М., Слюсар Т. А.,  
 
ВСТАНОВИВ: 
 
Описова частина
 
Короткий зміст заяви
 
У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Заява мотивована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року частково задоволено позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 430 455 грн. 75 коп.
29 жовтня 2010 року Дніпровський районний суд м. Києва видав стягувачу виконавчий лист, на підставі якого постановою державного виконавця від                   15 грудня 2010 року відкрито виконавче провадження, яке в подальшому постановою про повернення виконавчого документа стягувачу було закінчене.
Посилаючись на те, що оригінал виконавчого документа разом з постановою направлявся на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», проте був втрачений в ході поштової пересилки, заявник просив видати дублікат виконавчого листа № 2-133/2010. 
Крім того, посилаючись на реорганізацію та скорочення штату працівників ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що стало підставою для пропуску строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, заявник просив поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа № 2-133/2010, виданого 29 жовтня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 1 430 455,75 грн, 1 700,00 грн судового збору та 30,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 432 185,75 грн. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-133/2010, виданого 29 жовтня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі                             1 430 455,75 грн, 1 700,00 грн судового збору та 30,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього                             1 432 185,75 грн, до виконання. 
 
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, виходив з поважності причин пропуску ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та доведеності банком факту втрати виконавчого листа при поштовому листуванні.  
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 30 січня 2018 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу місцевого суду, виходив з того, що реорганізація та скорочення штату працівників ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є юридичною особою і має юридичну службу, не є поважною причиною у розумінні частини першої статті 433 ЦПК України для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Встановивши вказані обставини, а також те, що заявником не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що оригінал виконавчого листа втрачений при поштовому листуванні, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі його дублікату.  
 
Короткий зміст вимог касаційної скаргита узагальнення її доводів
 
У червні 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
 
Касаційна скарга щодо видачі дубліката виконавчого листа мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно не врахував довідку державного виконавця, якою підтверджується втрата виконавчого документа під час поштового листування. Лист державного виконавця з оригіналом виконавчого листа був надісланий ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з порушенням Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим банк не несе відповідальності за його пересилку. 

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не поданий. 

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження в частині оскарження ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» постанови Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року щодо видачі дубліката виконавчого листа. 
 
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
У грудні 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року, яке в частині стягнення заборгованості за кредитним договором набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором у сумі 1 430 455 грн 75 коп. та судові витрати.
 
На підставі вказаного судового рішення 29 жовтня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист.
 
Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управляння юстиції у м. Києві від 15 грудня 2010 року відкрито виконавче провадження № 23274765 з примусового виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2010 року.
 
В подальшому виконавче провадження № 23274765 закінчене.
 
Згідно довідки державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управляння юстиції у м. Києві виконавчий лист № 2-133, виданий 29 жовтня 2010 року Дніпровським районним судом м. Києва, був втрачений при поштовому листуванні.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України ( у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
 
Частиною першою статті 370 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення заявника із заявою) передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.
 
Єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
 
Відповідно до частини 1 пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
 
Заяву про видачу дубліката виконавчого листа може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановленого пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час видачі виконавчого листа).
 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (чинній, на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.
 
У пункті 1 частини другої цієї статті зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
 
У справі, що переглядається, оскаржуваною постановою апеляційного суду від 18 квітня 2018 року, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.
 
Дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення стягувача або державного виконавця із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
 
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження №14-308цс19), у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Враховуючи, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у травні 2017 року, тобто після закінчення річного строку для пред`явлення його до виконання, і судовим рішенням, яке набрало законної сили, відмовлено заявнику в поновлення вказаного строку, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі дублікату виконавчого документа.  
    
Доводи касаційної скарги щодо неврахування апеляційним судом довідки державного виконавця, якою підтверджується втрата виконавчого документа під час поштової пересилки, не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, у зв`язку з чим відповідно до частини 1 пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. 
 
Інші наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційного суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті                                 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті                                    6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня                       2006 року). Оскаржувана постанова апеляційного суду в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
 
Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа - без змін.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.
 
Постанову Апеляційного суду міста Києва від 18 квітня 2018 року в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді :	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко   В. О. Кузнєцов