ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/517/20 Справа № 191/3816/14-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гречко Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Черкас Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Агротехсервіс-Синельникове" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 10 червня 2013 року ним було передано ПАТ "Агротехсервіс-Синельникове" грошові кошти в розмірі 209300 грн., про що відповідачем було видано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 10 червня 2013 року, яка скріплена печаткою товариства та підписом головного бухгалтера. Підставою видачі квитанції зазначено: "дольова участь газонна трава". Однак, до цього часу він не є учасником ПАТ "Агротехсервіс-Синельникове", його дольова участь у товаристві не визначена і ніяких інших фінансово-документальних подій після передачі ним грошових коштів відповідачеві не відбулося. Відповідач у добровільному порядку відмовляється повернути йому внесені ним кошти. Позивач вважає, що отримані відповідачем грошові кошти є безпідставно набутими і піддягають поверненню йому на підставі ст.1213 ЦК України. На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 209300 грн., а також судові витрати у справі. 
Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року було задоволено позовні вимоги  ОСОБА_1  у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ  "Агротехсервіс-Синельникове"  на користь  ОСОБА_1  безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 209300 грн. Стягнуто з ПАТ  "Агротехсервіс-Синельникове" на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у розмірі 5410 грн. 76 коп.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2020 року виправлено описку у рішенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року, вірно зазначивши найменування відповідача ТДВ "Агротехсервіс-Синельникове" (т.2 а.с.250).
В апеляційній скарзі ТДВ "Агротехсервіс-Синельникове" просять рішення суду від 02 травня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
       Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
       Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Тлумачення статті 1212 ЦК України свідчить, що необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.
Згідно ч.1 ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. 
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що «предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України».
З матеріалів справи вбачається, 10 червня 2013 року позивачем ОСОБА_1 було передано ПАТ «Агротехсервіс-Синельникове» грошові кошти в розмірі 209300 грн., про що відповідачем було видано квитанція до прибуткового касового ордеру від 10 червня 2013 року (т.1 а.с.4).
Квитанція містить підставу сплати коштів - «дольова участь газонна трава», скріплена печаткою товариства, текст виконаний головним бухгалтером. Підпис касира відсутній (т.1 а.с. 4).
З копії касової книги ПАТ «Агротехсервіс-Синельникове» за 2013 рік вбачається, що 10 червня 2013 року грошових коштів у сумі 209300 грн. до каси ПАТ «Агротехсервіс-Синельникове» не надходило, як і будь-яких інших сум на цю дату (т. 1 а.с. 29-39).
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року у даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського НДІСЕ (т.1 а.с. 194).
Згідно висновку експерта №2926-16 від 20 вересня 2016 року рукописні тексти, заповнені графи квитанції до прибуткового касового ордера від 10 червня 2013 року, складеної на ім`я ОСОБА_1 - виконані ОСОБА_2 . Вирішити питання щодо виконавця підпису, розташованого в графі «Головний бухгалтер» квитанції до прибуткового касового ордера від 10 червня 2013 року, складеної на ім`я ОСОБА_1 , не виявилося можливим (т.1 а.с. 233-237).
ТДВ «Агротехсервіс-Синельникове» є правонаступником ПАТ «Агротехсервіс-Синельникове» (т.2 а.с.199-209).
Судом встановлено та не заперечується відповідачем, ОСОБА_2 на час видачі квитанції до прибуткового касового ордера від 10 червня 2013 року, була головним бухгалтером товариства.
       На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надав суду квитанцію до прибуткового касового ордеру в підтвердження факту передачі ним грошових коштів в розмірі 209300 грн. відповідачеві з метою дольової участі у товаристві.
       У разі незгоди з позовними вимогами і запереченнями зі сторони відповідача факту отримання від позивача грошових коштів і видачі будь-якої квитанції, саме відповідач повинен надати суду докази в обґрунтування заперечень проти позову. 
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 незаконним шляхом отримав вказану квитанцію до прибуткового касового ордеру від 10 червня 2013 року матеріали справи не містять.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження підробки квитанції до прибуткового касового ордеру від 10 червня 2013 року, за якою ОСОБА_1 передав відповідачеві грошові кошти у розмірі 209300 грн. 
Відповідачем не надано доказів звернення до правоохоронних органів щодо незаконних дій ОСОБА_1 .
Відповідно до п.25 Положення про ведення касових операції у національній валюті в Україні приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером, підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. 
Таким чином, саме підпис уповноваженої особи засвідчується печаткою.
       Отже, суд першої інстанції, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки отримані відповідачем від позивача грошові кошти в розмірі 209300 грн., відповідно до вказаної квитанції, є безпідставно набутими відповідачем і підлягають поверненню позивачу.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що касиром товариства було допущено помилку, оскільки було виготовлено бланк вказаної квитанції, поставлено печатку підприємства до її підписання є безпідставними.
Посилання відповідача на те, що з доданих до справи копії касової книги за червень 2013 року жодних готівкових надходжень в касу товариства не надходило не є грунтовними, оскільки сам факт отримання вказаних грошових коштів підтверджується наданою квитанцією до прибуткового касового ордера, а внесення до касової книги відповідного запису є внутрішньою діяльністю відповідача.
       Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування обставин справи, недоведеність позовних вимог позивача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
       Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 5410 грн. 76 коп. слід зазначити наступне.
       Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       Позивач ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 2 093 грн. (т.1 а.с.1).
       Позивач зазначав, що за проведення судової почеркознавчої експертизи ним було сплачено 3 317 грн. 76 коп., однак, понесені позивачем витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у вказаному розмірі є недоведеними належними та допустимими доказами, оскільки позивачем не було надано суду оригінал квитанції на підтвердження сплати ним вказаних коштів.
       Наявні в матеріалах справи рахунок від 10 квітня 2015 року та акт №1559-15 попереднього розрахунку вартості висновку судової почеркознавчої експертизи у даній справі на суму 3 317 грн. 76 коп. не доказами на підтвердження сплати позивачем вказаної суми за проведення у справі судової почеркознавчої експертизи (т.1 а.с.128, 129).
       Таким чином, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем у справі - судовий збір за звернення до суду з позовною заявою у розмірі 2 093 грн., на що суд першої інстанції належної уваги не звернув, а тому стягнуті з відповідача судові витрати у справі слід зменшити з - 5410 грн. 76 коп. до - 2 093 грн.
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу ТДВ "Агротехсервіс-Синельникове" слід задовольнити частково та зменшити стягнуті з відповідача на користь позивача судові витрати з - 5410 грн. 76 коп. до - 2093 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" - задовольнити частково.
Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів змінити в частині стягнення Товариства з додатковою відповідальністю "Агротехсервіс-Синельникове" на користь ОСОБА_1 судових витрат по справі, зменшивши їх суму з 5410 грн. 76 коп. до - 2093 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 

Судді