Ухвала
15 квітня 2020 року
м. Київ
справа № 180/1866/15-ц
провадження № 61-5775ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 20 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 23 січня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила стягнути із  ОСОБА_1 на свою користь 
28 175 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт та 1 500 грн за складання звіту експертом вартості збитку нерухомого майна.
Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 20 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до 
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 28 175 грн, яка завдана внаслідок залиття квартири, та матеріальну шкоду у розмірі 
1 500 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
28 березня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
ОСОБА_1 подала касаційну скаргу (надійшла 30 березня 2020 року), 
на оскаржувані судові рішення, у якій заявник просить змінити мотивувальну частину рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області 
від 20 березня 2019 року та скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Заявником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, заявник посилається на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції вона отримала 07 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку. На підтвердження вказаного надає оригінал конверту з трек-номером. 
06 березня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу через суд апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку, що підтверджується оригіналом конверту з трек-номером. 
27 березня 2020 року заявник отримала лист Дніпровського апеляційного суду про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 з додатками.На підтвердження вказаного надає копію супровідного листа суду апеляційної інстанції та оригінал конверту з трек-номером.
Таким чином, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
У вказаній справі ціна позову становить 29 675 грн, яка станом на 1 січня 
2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних. 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків судом не встановлено.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України 
суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2020 року задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 
2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 
2020 року.
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 20 березня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 23 січня 2020 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович