ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року	Львів	Справа № 807/526/17 пров. № А/857/222/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                        Пліша М.А.,
суддів                                                             Шинкар Т.І., Гуляка В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Максим Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року (головуючий суддя Луцович., м. Ужгород, повний текст рішення складено 08.11.2019) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про скасування наказів та зобов?язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України, Міністерства оборони України  в якому просив  скасувати накази про дисциплінарні стягнення та а також зобов`язати відповідача провести розрахунок та виплату заробітної плати, в тому числі премій у повному обсязі та компенсацію втрати частини грошового забезпечення у зв`язку з порушенням термінів його виплати.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.03.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Міністерства оборони України про скасування наказів та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування наказів військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України №96 від 30.01.2016, № 228 від 29.02.2016, №390 від 28.04.2016, №336 від 04.04.2016, №558 від 01.07.2016, №602 від 25.07.2016, №113/А від 29.07.2016, №648 від 30.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016 , №728 від 30.08.2016, №818 від 29.09.2016 залишено без розгляду у зв`язку з пропущення строків на звернення до суду.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.03.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України (на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05.02.2017 по 10.02.2017 в сумі 1672,35 грн. 
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2018 зазначену вище ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування наказів військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 96 від 30.01.2016, № 390 від 28.04.2016, № 602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, № 600 від 22.07.2016, № 708 від 23.08.2016, № 728 від 30.08.2016, № 818 від 29.09.2016 скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2018 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 березня 2018 року скасовано, а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 (правонаступник – НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України № 910 від 11 листопада 2016 року «Про притягнення до адміністративної відповідальності». Стягнуто з Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 (правонаступник – НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні за період з 16 січня 2017 року по 10 лютого 2017 року в сумі 8 688 (вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 42 копійки. У задоволенні позовної вимоги до Міністерства оборони України відмовлено.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 (з урахуванням ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 про виправлення описки) позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними та скасовано накази Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016, що стосується ОСОБА_1 
ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву (а.с.55 т.4), в якій просив суд постановити додаткове рішення в частині компенсації грошового забезпечення.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №807/526/17 відмовлено.
          Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 та направлено справу до суду першої інстанції для розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення у справі.
06 листопада 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом постановлено додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №807/526/17 -  задоволено. Зобов`язано Військову частину Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ 07662750) провести розрахунок та виплату заробітної плати (грошового забезпечення), премій та інших належних ОСОБА_1 виплат з урахуванням скасованих наказів Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Не погодившись з таким додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просить додаткове судове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 скасувати, а позов задовольнити, а саме: стягнути з Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України 7190,80 грн. грошового забезпечення у зв`язку із скасуванням наказів №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 в частині, що стосується ОСОБА_1 та 333 501, 66 грн. компенсації втрати грошового забезпечення (середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення) за період з 11.02.2017 по 06.11.2019.
В апеляційній скарзі зазначає, що судом залишилася невирішеною його вимога про стягнення компенсації втрати грошового забезпечення (середнього заробітку), не конкретизовано відповідного періоду та розміру компенсації втрати грошового забезпечення(середнього заробітку) та інших належних позивачу сум.
Згідно ст.117 КЗпП України, в разі невиплата з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Статтею 116 цього Кодексу передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2018 року на користь ОСОБА_1 стягнуто з урахуванням ст.117 КЗпП України та положень постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 середньоденний заробіток позивача становить 334,17 грн., а також беручи до уваги ту обставину, що відповідачем не виплачено належних йому сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, суд прийшов до висновку, що позивачу слід виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.01.2017 по 10.02.2017 в розмірі 8 688,42 грн. (26х334.17 = 8 688.42 грн.) одночасно скасовано наказ Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 (правонаступник - НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України № 910 від 11 листопада 2016 року «Про притягнення до адміністративної відповідальності».
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 року скасовано накази Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016, тобто встановлено неповний розрахунок ОСОБА_1 за період з 11.02.2017 по 06.11.2019, тому апелянт вважає, що на користь ОСОБА_1 підлягає до виплати середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за цей період.
У періоді з 11.02.2017 по 06.11.2019 998 днів, враховуючи: грошове забезпечення 334.17 грн. за день сума компенсації, що підлягає до стягнення становить 333 501. 66 грн.
Згідно довідки про доходи від 19.12.2016 №1987 вбачається, що дохід ОСОБА_1 без деприміювання складав 10 560. 96 грн.
Однак, в місяцях, де було здійснено деприміювання, а саме: 
у квітні 2016 року дохід зменшено до 9841 грн., а різниця грошового забезпечення складає 719. 28 грн. (10 560. 96 грн. - 9841.68 грн.)
у липні 2016 року дохід зменшено до 9841 грн.. а різниця грошового забезпечення складає 719. 28 грн. (10 560. 96 грн. - 9841.68 грн.)
у серпні 2016 року дохід зменшено до 7684.84 грн.. а різниїдя грошового забезпечення складає 2876.12 грн. (10 560. 96 грн. - 7684,84 грн.)
у вересні 2016 року дохід зменшено до 7684.84 грн.. а різниця грошового забезпечення складає 2876.12 грн. (10 560. 96 грн. - 7684.84 грн.) 
Таким чином, загальна сума недоплати грошового забезпечення склала 7190, 8 грн.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду вад 11.09.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року про відмову в ухваленні додаткового судового рішення у справі № 807/526/17 та направлено справу до Закарпатського окружного адміністративного суду для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Однак, в додатковому рішенні віл 06 листопада 2019 року судом залишалася невирішеною вимога про стягнення компенсації втрати грошового забезпечення (середнього заробітку), не конкретизовано відповідного періоду та розміру компенсації втрати грошового забезпечення (середнього заробітку) та інших належних позивачу сум.
У відзиві на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України просила залишити без задоволення апеляц3ійну скаргу а додаткове рішення суду першої інстанції без змін. 
У відповідності до вимог ч. 2 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Постановляючи додаткове судове рішення суд першої інстанції правильно врахував, що згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом у даній спірній ситуації з?ясовано, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 визнано протиправними та скасовано накази Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби регулює Інструкція «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260. 
Згідно п. 1.2 вказаної Інструкції до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Отже премії є складовою частиною грошового забезпечення військовослужбовців.
Згідно скасованих судом наказів, зокрема: №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 - позивача було депремійовано та за відповідний період премії йому виплачувалися з урахуванням накладених вищевказаними наказами дисциплінарних стягнень.
Відповідно до вимог абз. 6 п. 1.2 вказаної вище Інструкції розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.
Відповідно Міністерством оборони України було затверджено наказ від 27.01.2016 № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році». Згідно п. 2 вказаного наказу Міністерства оборони України щомісячне грошове забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) виплачувати з розрахунку: основні види грошового забезпечення (оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років); надбавка за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби (у відсотках посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) всім військовослужбовцям - 50 відсотків; 
премія:військовослужбовцям на посадах рядового, сержантського та старшинського складу, яким встановлено посадовий оклад за: I тарифним розрядом - 680 відсотків посадового окладу, II тарифним розрядом - 680 відсотків посадового окладу, III тарифним розрядом - 630 відсотків посадового окладу, IV тарифним розрядом - 575 відсотків посадового окладу, V тарифним розрядом - 540 відсотків посадового окладу, VI тарифним розрядом - 515 відсотків посадового окладу, VII тарифним розрядом - 485 відсотків посадового окладу, VIII тарифним розрядом - 470 відсотків посадового окладу, IX тарифним розрядом - 455 відсотків посадового окладу, X тарифним розрядом - 425 відсотків посадового окладу. Військовослужбовцям на посадах офіцерського складу (крім військовослужбовців апарату Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України (в тому числі структурних підрозділів, що утримуються за примітками до штату Генерального штабу), інших органів військового управління та військових частин, установ, організацій, зазначених у додатку до наказу), - 450 відсотків посадового окладу.
Відповідно до абз. 16 п. 2 вище згаданого наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 надано право командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) збільшувати (зменшувати) розмір щомісячної премії військовослужбовцям, які обіймають (тимчасово виконують) посади командирів (заступників командирів) бригад, батальйонів (дивізіонів), рот (батарей), взводів, до таких граничних розмірів грошового забезпечення (з урахуванням щомісячної грошової винагороди).
Отже, накази №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016, які в подальшому були скасовані в судовому порядку, були підставою для застосування командиром вимог абз. 16 п. 2 наказу Міністерства оборони України від 27.01.2016 № 44 «Про особливості виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в 2016 році» та відповідно позивачеві було зменшено розмір щомісячної премії військовослужбовця. Крім того суд першої інстанції правильно вважав, що право збільшувати(зменшувати) розмір щомісячної премії військовослужбовцям, до визначених граничних розмірів грошового забезпечення (з урахуванням щомісячної грошової винагороди) віднесено до дискреційних повноважень командира (начальника) військових частин (установ, організацій).
З урахуванням викладеного суд першої інстанції підставно вважав, що слід зобов`язати Військову частину Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України провести розрахунок та виплату заробітної плати (грошового забезпечення), премій та інших належних ОСОБА_1 виплат з урахуванням скасованих наказів Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання провести розрахунок та виплату компенсації втрати частини грошового забезпечення через порушення терміну виплати, то суд першої інстанції вірно вважав, що на момент здійснення розрахунку позивача у Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України були відсутні підстави виплати грошового забезпечення з урахуванням премій, оскільки накази, згідно яких ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності, та які слугували підставою для депреміювання позивача - на той час не були скасовані судом. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що розрахунку, з урахуванням скасованих наказів відповідача №390 від 28.04.2016, №602 від 25.07.2016, № 113/А від 29.07.2016, №600 від 22.07.2016, №708 від 23.08.2016, №818 від 29.09.2016 в частині, що стосується ОСОБА_1 , відповідачем не проведено, тому, відповідно, вимога  провести розрахунок та виплату компенсації втрати частини грошового забезпечення через порушення терміну виплати є передчасною, бо згідно ст.117 КЗпП України підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день саме фактичного розрахунку, а не день розгляду вказаної справи.
Крім того судом першої інстанції встановлено, що у поданій заяві від 18.03.2019 (а.с.55 т.4), ОСОБА_1 просив суд ухвалити додаткове судове рішення з урахуванням уточнених позовних вимог.
Згідно заяви про уточнення позовних вимог і їх доповнення (а.с. 32-33, т.3) ОСОБА_1 просив, також, визнати протиправним та скасувати наказ №727 від 30.08.2016 та провести розрахунок та виплату заробітної плати у зв`язку з цим.
Однак, судом першої інстанції з?ясовано, що ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 06.02.2018 (підтверджується звукозаписом судового засідання від 06.02.2018 о 13:58:54 год.), судом було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви про уточнення позовних вимог і їх доповнення та повернуто вказану заяву позивачу (а.с. 48, т. 3).
Такі дії суду першої інстанції не були предметом оскарження та перегляду в порядку апеляційного провадження. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вважав, що вимоги щодо скасування наказу №727 від 30.08.2016 та проведення розрахунку і виплати заробітної плати у зв`язку з цим - не були предметом розгляду в межах даної адміністративної справи №807/526/17, а відтак відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення щодо вимоги з приводу якої не досліджувалися докази та яка не була предметом розгляду судом.
Враховуючи зазначене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а додаткове рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року по справі № 807/526/17 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 Т.І. Шинкар
                                                                                          В.В. Гуляк

повний текст складено 18.03.2020