Номер провадження: 33/813/207/20
Номер справи місцевого суду: 522/14449/19 
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2020 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Пойзнер В.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2019 року, відносно:
ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в респ. Казахстан, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 05.06.2019 року,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,а також стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.
Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 13.08.2019 року о 01 год. 05 хв., ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 , в м. Одесі по вул. Буніна 19 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу Drager з результатом 1,55 проміле, чим порушив п.п.2.5 Правил дорожнього руху.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:
- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що у працівників поліції були відсутні законні підстави для зупинення транспортного засобу TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , а також підстави для витребування у нього документів;
- поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що працівники залишили водійське посвідчення ОСОБА_5 , при наявності складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП;
- працівниками поліції порушена процедура застосування спеціального технічного засобу для встановлення стану сп`яніння, а саме, приладу Драгер «ALCOTEST 6810», прилад ARBL0829, зокрема, оскільки не надані сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не проведено інструктування, роз`яснення прав та обов`язків особі, відносно якої проводиться огляд на стан сп`яніння;
- судом 1-ої інстанції не встановлено приналежності ОСОБА_1 до наданого відео з нагрудної камери, в тому числі неможливо встановити осіб, які присутні на місці події та співробітників поліції, які проводили огляд апелянта, зокрема, не встановлені факти, які дійсно та беззаперечно підтверджують факт використання ОСОБА_6 вищезазначеного транспортного засобу, як водія, в стані алкогольного сп`яніння;
- судом 1-ої інстанції не були встановлені вищенаведені обставини, а сумнівні докази, які були надані Національною поліцією до матеріалів судової справи, не були розглянуті судом в повному обсязі, всебічно та об`єктивно, а лише розтлумачені ним в сторону обвинувачення, що прямо суперечить вищезазначеній судовій практиці ЄСПЛ, згода на обов`язковість якої визначена статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.
В судові засідання апеляційного суду, призначені на 07.02.2020 року, 20.03.2020 року, 08.05.2020 року, 05.06.2020 року ОСОБА_3 не з`явився, причини неявки не повідомив, згідно із повідомленнями ДП «Укрпошта», судові повістки повертаються у зв`язку з неможливістю їх вручення адресату, а також з інших причин.    
Разом з тим, ОСОБА_3 повідомлявся про призначення судових засідань через своїх захисників – адвокатів Ніц А.С. та ОСОБА_7 , про що свідчать телефонограми, наявні в матеріалах справи.
Апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
З огляду на вищевикладене, ігнорування особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_6 виклику до суду, апеляційний суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.
Щодо заявлених клопотань сторони захисту про відкладення розгляду справи через запровадження в апеляційному суді тимчасових заходів з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, апеляційний суд вважає, що на час призначення судового засідання від 06.02.2020 року, вони були відсутні, а на час розгляду справи від 05.06.2020 року, вони послаблені на підставі відповідних постанов КМ України. Також, апеляційний суд враховує, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 укладені угоди із декількома адвокатами, що свідчить про можливість їх прибуття до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 .
Окрім того, на підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2020 року № 97-/од-2020 «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території Одеської області гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом 2019-nCoV», з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19:
Тимчасово,  на час установлення на території України карантину, зупинити розгляд справ за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань. Скасувати особистий прийом громадян керівництвом суду.
Зазначені обмеження не стосуються розгляду: в) апеляційних скарг у справах про адміністративні правопорушення, якщо у разі відкладення розгляду справи закінчяться строки, передбачені ст. 38 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 та його захисники по не з`явленню до суду, в той час коли судова повістка направлялась на адресу, зазначену ним в апеляційній скарзі, свідчать про зловживання наданими йому процесуальними правами та на штучне затягування розгляду справи. 
Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:
- протокол серії БД №155307 від 13.08.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- результатом тестування на алкоголь на алкотестері «Драгер», яким встановлено, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння;
- відеозапис події з нагрудних камер поліцейських.
Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, зі змісту протоколу серії БД №155307 від 13.08.2019 року видно, що 13.08.2019 року, близько 01 год. 05 хв., ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Toyota Camry» номерний знак НОМЕР_2 , в м. Одесі по вул. Буніна 19 у стані алкогольного сп`яніння, а з роздруківки результатів тестування газоаналізатором Drager «Аlcоtest 6810», випливає, що результат тесту становить 1,55 проміле (а.с. 2, 3).
З зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_3 його підписав та від пояснень відмовився.
З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 7) випливає, що ОСОБА_3 погодився з результатами тестування. 
Зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с. 5) про те, що 13.08.2019 року вони були свідками тестування водія ОСОБА_1 приладом «Драгер», яке показало позитивний результат 1,55 проміле. 
Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...
Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає, що вони є безпідставними з огляду на таке.
Довід апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив сертифікацію спеціального приладу, із застосуванням якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, є слушним, але під час апеляційного розгляду клопотання про витребування свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Drager «Аlcоtest 6810», №АRВL-0829 не заявлялись.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що судом 1-ої інстанції не встановлено приналежності ОСОБА_1 до наданого відео з нагрудної камери, в тому числі неможливо встановити осіб, які присутні на місці події та співробітників поліції, які проводили огляд апелянта, зокрема, не встановлені факти, які дійсно та беззаперечно підтверджують факт використання ОСОБА_6 вищезазначеного транспортного засобу, як водія, в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Так, порядок проведення відеозапису нагрудною камерою поліцейських, передбачений Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками поліції та доступу до відеозаписів на них, затвердженої наказом Департаменту ПП Національної поліції №100 від 03.02.2016 року та Наказом ДПП Національної поліції №14/1 від 24.11.2015 року, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.
Таким чином, застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом поліції, а також, апеляційний суд оцінює докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення у співвідношенні з іншими доказами, які є належними, допустимими та достатніми для висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  – залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2019 року, відносно  ОСОБА_2  про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.В. Копіца