Постанова
Іменем України
 
25 травня 2020 року
м. Київ
справа № 643/4648/18
провадження № 61-38536св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юр-Алком», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юр-Алком», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору про відступлення права за договором іпотеки,
 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юр-Алком» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова               від 23 квітня 2018 року у складі судді Сиротникова Р. Є. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2018 року у складі колегії суддів: Тичкової О. Ю., Піддубного Р. М., Котелевець А. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила визнати недійсним договір про відступлення права за договором іпотеки від 15 грудня 2016 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «АКБ «Базис» (далі - ПАТ «АКБ «Базис») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юр-Алком» (далі - ТОВ «ЮК «Юр-Алком») у зв`язку з порушенням істотних умов договору відступлення права вимоги від 12 грудня 2016 року № В-38/07-ФО, який містить ознаки вдаваного і нікчемного.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 23 квітня 2018 року відкрив провадження у справі.
 
Суд першої інстанції мотивував ухвалу тим, що позовна заява підсудна Московському районному суду м. Харкова, подана з дотриманням вимог статей 175, 177 ЦПК України.
 
Короткий зміст рішення апеляційного суду
Апеляційний суд Харківської області постановою від 12 липня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «ЮК «Юр-Алком» залишив без задоволення. Ухвалу Московського районного суду мі. Харкова від 23 квітня 2018 року залишив без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована законністю і обґрунтованістю оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її узагальнені аргументи 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «ЮК                     «Юр-Алком» просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова               від 23 квітня 2018 року у складі судді Сиротникова Р. Є. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2018 року і передати справу за встановленою територіальною підсудністю до Жовтневого районного суду              м. Харкова для розгляду. 
Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення винесені з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконних судових рішень.
Судами безпідставно встановлено, що позовна заява подана з додержанням вимог статті 187 ЦПК України та з дотриманням правил підсудності, передбачених ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції робить висновок щодо застосування правил виключної підсудності, яка встановлена для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.
Однак у даній справі предметом позову ОСОБА_1 є визнання недійсним договору про відступлення права за договором іпотеки від 15 грудня 2016 року, який укладений між ПАТ «АКБ «Базис» та ТОВ «ЮК «Юр-Алком», а не визнання недійсним договору іпотеки, які стосуються правовідносин, пов`язаним саме з нерухомим майном.
ОСОБА_1 не є стороною договору відступлення права за договором іпотеки від 15 грудня 2016 року. Відступлення права вимоги та відступлення права вимоги за іпотечним зговором є лише підставою заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання прав кредитора іншій особі за правочином (стаття 512 ЦК України).
За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, що свідчить про те, що справа за позовною заявою             ОСОБА_1 безпосередньо не пов`язана з нерухомим майном, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин статті 30 ЦПК України про виключну підсудність.
За загальним правилом територіальна підсудність справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони. Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
На сайті Міністерства юстиції в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням ТОВ «ЮК «Юр-Алком» зазначена: вул. Полтавський шлях, 27, корп. В-1, кімн. 14-А,               м. Харків, 61052.
На дату відкриття провадження у даній справі місцезнаходження ТОВ «ЮК «Юр-Алком» є вул. Полтавський шлях, 27, корп. В-1, кімн. 14-А, м. Харків, 61052.
Відповідно до Реєстру назв урбанонімів м. Харкова, затвердженого рішенням IX сесії міської ради XXIV скликання від 25 грудня 2002 року, вул. Полтавський шлях (поштовий індекс 61052) знаходиться в Жовтневому районі м. Харкова.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 02 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали з Московського районного суду м. Харкова. Відмовлено ТОВ «ЮК «Юр-Алком» у задоволенні клопотання про зупинення виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова               від 23 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Харківської області            від 12 липня 2018 року.
 
01 жовтня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.
16 квітня 2020 року розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівник секретаріату Касаційного цивільного суду Капустинським В.               № 1111/0/226-20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
 
16 квітня 2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю., судді, які входять до складу колегії: Бурлаков С. Ю., Коротенко Є. В.
 
Фактичні обставини справи встановлені судами 
23 квітня 2007 року між ПАТ «АКБ «Базис» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання кредитної лінії № 38/07-ФО з наступними змінами, за умовами якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі                                      1 600 000 доларів США із строком погашення до 20 травня 2011 року.
На забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 26 квітня 2007 року між АКБ «Базис» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 3-32/07-ФО з наступними змінами, за умовами якого            ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме нежитлові будівлі: літ. «А-2» загальною площею 1383,1 кв. м, літ. «Б-1» загальною площею 103,2 кв. м, літ. «В-1» загальною площею 70,5 кв. м, літ. «Г-1» загальною площею 36,0 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
12 грудня 2016 року між ПАТ «АКБ «Базис» та ТОВ «ЮК «Юр-Алком» укладено договір про відступлення права вимоги № ВВ-38/07-ФО, за яким були відступлені зобов`язання за договором про надання кредитної лінії від 23 квітня 2007 року     № 38/07-ФО.
В цей же день між тими самими сторонами був укладений договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором № 3-32/07-ФО.
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року                 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За таких обставин розгляд касаційної скарги здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм  матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Верховний Суд, перевіривши правильність застосування судами норм права в межах  касаційної  скарги,  дійшов  висновку,  що  касаційна  скарга  не  підлягає задоволенню з огляду на таке.
Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Разом з тим, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.
Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.
Ураховуючи, що даний спір пов`язаний з правом позивача на нерухоме майно, позов у цій справі про визнання недійсними договорів має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності, а тому висновок суду першої інстанції про дотримання позивачем правил виключної підсудності, з яким погодився апеляційний суд, є обґрунтованим та таким, що відповідає нормам ЦПК України.
Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18, від 17 жовтня 2019 року у справі                               № 461/6956/17.
Аргументи касаційної скарги про те, що застосування норм виключної підсудності щодо прав на нерухоме майно до спору у цій справі відносно законності договору відступлення права вимоги є таким, що порушує норми процесуального права, є необґрунтованими, оскільки спір пов`язаний з правом позивача, зокрема, на нерухоме майно, тому правила загальної підсудності в даному випадку не застосовуються.
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін. 
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юр-Алком» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 12 липня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                А. Ю. Зайцев
                                                                                                            
                                                                                                            С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко