Справа № 761/460/20	 	 	 	Головуючий у І інстанції Кваша А.В.	
Провадження № 33/824/1025/2020  	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.	
Категорія ч.1 ст.172-6 КУпАП       	 	 	 	 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
19 травня 2020 року                                                                                м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка обіймає посаду менеджера ФОП ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, 
В С Т А Н О В И В :
 
За постановою  ОСОБА_1 визнана винуватою у тому, що вона, обіймаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок з окремих питань управління аудиту Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом декларування відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 та абзацу 1 частини 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», 19.09.2018 припинивши виконання функцій держави, 29.05.2019 несвоєчасно без поважних причин подала декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП
 
В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та обмежитися по даному правопорушенню усним зауваженням в зв`язку з його малозначністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, зокрема не було складено на бланку, що виготовлено друкарським способом, не зазначена відповідна серія та номер бланку, у верхній частині відсутні реквізити органу, який порушив адміністративну справу, немає лінії, що розмежовує фіксовану інформацію від змінної, а тому матеріали адміністративної справи повинні були судом надіслані на доопрацювання, що суддею не було зроблено та порушено вимоги ст. 278 КУпАП. Вказує, що суддею не надано належної оцінки її доводам про те, що вона вважала поданою декларацію в березні 2019 року, оскільки здійснювала дії щодо подання декларації 5 березня 2019 року зі свого ноутбука, проте отримавши в травні 2019 року листа від НАЗК про відсутність її декларації в Єдиному державному реєстрі декларацій, повторно подала декларацію без порушення встановленого в листі десятиденного терміну. Вважає, що суддею не звернуто увагу на малозначність правопорушення, оскільки затримка подання декларації не завдала значної шкоди суспільним чи державним інтересам, загальний термін перебування на державній службі був незначним (біля трьох місяців), її не було проінформовано про правильне проведення процедури подання декларації та способи перевірки її успішного подання. Крім того, ОСОБА_1 вказує на  складне матеріальне становище, оскільки розлучена, має неповнолітню доньку, аліментів на її утримання не отримує, має боргові зобов`язання за кредитом. Підкреслює, що в постанові зазначено про стягнення судового збору з ОСОБА_3 , яка немає відношення до справи.              
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора Сказко Р.І., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог п.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції»,  правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Частиною першою  ст.45 цього ж Закону  на зазначених осіб покладений обов`язок подавати таку декларацію до 01 квітня наступного року після припинення діяльності шляхом заповнення її на офіційному веб-сайті НАЗК.
Суддею встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимогам ЗУ «Про запобігання корупції», декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік було подано лише 29.05.2019.
Частиною 1 ст.172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин  декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність складеного протоколу вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не свідчать про його  недопустимість як доказу, оскільки зміст протоколу відповідає вимогам ст.256 КУпАП і допущені формальні порушення не впливають на доведеність винуватості особи у вчиненні порушення порядку подання декларації.
Відсутність умислу на вчинення адміністративного правопорушення також не може слугувати підставою для звільнення особи від адміністративної відповідальності, оскільки порушення, що виразилося у несвоєчасному поданні без поважних причин  декларації , може бути вчинене як умисно, так і з необережності.
Описка, допущена у резолютивній частині постанови від 20.01.2020 щодо прізвища, ім`я, по-батькові особи, на яку покладений обов`язок щодо сплати судового збору, виправлена постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2020.
           За ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням.
         Доводи апеляційної скарги про відсутність значної шкоди суспільним чи державним інтересам є безпідставними, оскільки порушення вимог щодо фінансового контролю особами, уповноваженими на виконання функцій держави, є суттєвим посяганням на порядок здійснення державою превентивних антикорупційних механізмів. 
Такі обставини як нетривалий час перебування на посаді,  складний матеріальний стан ОСОБА_4 можуть бути враховані лише при накладенні стягнення в порядку ст.33 КУпАП і не є підставами для можливого визнання вчиненого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, малозначним.
Процесуальних порушень, які б могли вилинути на правильність прийнятого судового рішення, не встановлено.
За таких обставин постанова судді є законною.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року щодо  ОСОБА_1 - без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 В. Р. Шроль