Справа № 991/3487/20
Провадження1-кс/991/3597/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,
установив:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_3 просить зобов`язати відповідного детектива Національного антикорупційного бюро (далі – Національне бюро) або іншу службову особу, уповноважену на внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – Реєстр), внести до Реєстру відомості, викладені в його заяві від 30.04.2020.
Скарга обґрунтована тим, що 30.04.2020 він на електронну поштову скриньку Національного бюро направив заяву про кримінальне правопорушення, в якій просив внести до Реєстру відомості про умисне вчинення службовою особою – головою Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області ОСОБА_4 , шляхом зловживання своїм службовим становищем умисного привласнення та розтрати грошових коштів бюджету Зарубинецької сільської ради на користь третіх осіб у розмірі близько 1200000 грн, що, на думку заявника, містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України. 
Того ж дня, з електронної пошти Національного бюро надійшла відповідь про те, що заява про злочин прийнята і буде опрацьована найближчим часом. 
Однак, всупереч ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Національного бюро відомості викладені у заяві до Реєстру не внесені, відповіді на заяву не надано.
Вказане, на думку ОСОБА_3 свідчить про бездіяльність уповноважених осіб Національного бюро, що стало підставою звернення до слідчого судді із цією скаргою.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, подав засобами електронної пошти клопотання про розгляд скарги за його відсутності, вимоги, викладені у скарзі підтримує, просить задовольнити.
Детектив Національного бюро ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, подав заперечення на скаргу, в якому просив прийняти до уваги, що ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою того ж дня, коли й подав до Національного бюро заяву щодо можливих протиправних дій голови Зарубинецької сільської ради Андрушівського району, тобто на момент звернення до суду був відсутній предмет оскарження, оскільки бездіяльність детектива могла з`явитися лише після спливу 24 годин після подання заяви. Разом з тим, під час розгляду його заяви встановлено, що викладені в ній факти не містять складу кримінальних правопорушень, підслідних Національному бюро. 
У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).
У ході судового розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 скарга на бездіяльність уповноважених осіб Національного бюро подана, шляхом надіслання на електронну поштову скриньку Вищого антикорупційного суду - inbox@vaks.gov.ua.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронним документом є документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Пунктом 4.4 розділу 4 Вимог до оформлювання документів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, чинного від 01.09.2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55 визначено, що серед обов`язкових реквізитів, які має документ, є наявність підпису.
Згідно ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа використовується електронний підпис, а створення електронного документа завершується накладанням електронного підпису.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього Закону оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». 
Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Водночас електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги»).
Дослідивши зміст надісланих ОСОБА_3 на електронну адресу Вищого антикорупційного суду документів, слідчим суддею не виявлено файли, які б містили в собі дані, пов`язані з електронним підписом, тобто вони не підписані кваліфікованим електронним підписом заявника.
Скарга ОСОБА_3 від 30.04.2020 фактично є електронною копією оригіналу паперового документа (відсканованою фотокопією). Наявність на ній копії підпису ОСОБА_3 не свідчить про підписання скарги заявником і не може бути прирівняне до власноручного підпису.
Кримінальним процесуальним законодавством України не передбачено можливості подання до суду копії скарги на бездіяльність слідчого, прокурора. 
Разом з цим, частиною 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Однак, ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, клопотання про призначення розгляду справи у режимі відеоконференції з іншого приміщення суду не заявляв, натомість засобами електронної пошти на електронну адресу Вищого антикорупційного суду надходили клопотання від 07.05.2020 про розгляд скарги за відсутності ОСОБА_3 , які також не підписані у зазначеному вище порядку. 

З огляду на викладене, а також відсутність підпису ОСОБА_3 , який є обов`язковим реквізитом документа та надає поданій ним скарзі юридичної сили і свідчить про відповідальність особи за її зміст, викликають у слідчого судді сумніви щодо наявності особистої волі ОСОБА_3 для звернення до слідчого судді з метою реалізації своїх процесуальних прав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
З огляду на викладене, враховуючи, що розгляд скарги ОСОБА_3 по суті не розпочато, положеннями чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачена можливість повернення скарги після відкриття провадження у справі, слідчий суддя вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.
Під час вирішення питання про можливість оскарження ухвали про закриття провадження у справі, слідчий суддя керується приписами частини шостої статті 304 КПК України та частини шостої статті 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених частиною першою статті 7 КПК України. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України). Зміст цієї засади розкрито у статті 24 КПК України, згідно з частиною першою якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Керуючись ст. 2, 9, 22, 303 – 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення закрити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1