Головуючий суду 1 інстанції - Посохов І.С.
Доповідач -Карташов О.Ю.

Справа № 428/12708/19
Провадження № 22-ц/810/66/20

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Яресько А.В.

за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.

учасники справи:
позивач –  ОСОБА_1 
відповідач - Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи
третя особа -  ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку 

апеляційну скаргу
ОСОБА_1 
на ухвалу
Сєвєродонецького міського суд Луганської області від 27 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Посохова І.С., в залі судових засідань Сєвєродонецького міського суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку
у справі за позовом 
ОСОБА_1 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про визнання наказу «Про перевірку роботи заступника начальника ЛОБСМЕ Данько В.В.» від 05.11.2019 недійсним, третя особа – виконуючий обов`язки начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Устінченко Ігор Васильович, - 

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про визнання наказу «Про перевірку роботи заступника начальника ЛОБСМЕ Данько В.В.» від 05.11.2019 недійсним, третя особа – виконуючий обов`язки начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи Устінченко І.В.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 грудня 2019 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на 27.12.2019 року позивачем не усунуті недоліки зазначені в ухвалі суду від 15.11.2019 року, яку він отримав 29.11.2019 року, а саме, позивачем не зазначено у позові або не додано окремим документом письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав та до позовної заяви позивачем не додано її копії для відповідача та третьої особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27 грудня 2019 року, посилаючись на те, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали про залишення його позову без руху.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з такого, що позивач отримав ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху 29.11.2019 року.

Проте, ОСОБА_1 до апеляційного суду надані письмові докази того, що він у зазначений час знаходився на стаціонарному лікуванні, а тому рекомендоване повідомлення 29.11.2019 року він не отримував, отримав поштове відправлення 15.01.2020 року.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви у справі з порушенням вимог закону, тому така ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суд Луганської області від 27 грудня 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Головуючий 

Судді: