ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2283/19  Номер провадження 22-ц/814/1358/20	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Головуючого судді: Абрамова П.С.,
Суддів: Бондаревської С.М., Пилипчук Л.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміни порядку стягнення аліментів на утримання доньки, ОСОБА_3 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року, ухвалене у період часу з 10:35:05 год. до 10:52:25 год 04 березня 2020 року під головуванням судді Городівського О.А.,-

В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просила суд змінити порядок стягнення аліментів, стягуваних на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначала, що 25 серпня 2012 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який у подальшому розірваний рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 травня 2018 року. Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачем.
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2019 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі, 1200 грн в місяць.

На даний час відповідач ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність, що суттєво змінює його матеріальне становище, аліменти нікому не сплачує, стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, у шлюбі не перебуває, інших дітей та непрацездатних батьків не має. З цих підстав позивач просила суд змінити порядок стягнення аліментів на утримання дитини та стягувати з ОСОБА_2 їх у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку нарахування аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми на частку від заробітку - відмовлено.

З даним рішенням не погодилася позивач ОСОБА_1 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.
Вказує на те, що суд невірно надав оцінку доказам, оскільки зменшення суми аліментів на 19 гривень 25 копійок ніяким чином не порушує прав дитини та її матеріальне становище, так як сума є не значною і нею можна знехтувати.
Також вважає невірним розрахунок суми, оскільки суд не врахував інших видів доходу відповідача, зокрема отримання з інших видів доходу у третьому кварталі 2019 року 60155 гривень 09 копійок.
Зазначає, що визначення форми стягнення аліментів тим із батьків, з ким проживає дитина, є його виключним правом, та не може бути обмежено судом лише з формальних підстав. Вважає, що вона, як мати ОСОБА_3 , звернулася до суду з мотивів захисту інтересів доньки, оскільки у неї є всі підстави вважати, що батько може платити більшу суму аліментів та отримує більші доходи, ані ж ним зазначено у відзиві. 

Представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Терзі О.С. надав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить її залишити без задоволення, вказуючи на необґрунтованість доводів апелянта.
Зазначає, що посилання позивача на отримання відповідачем доходу в розмірі 60155,09 грн. є помилковим, оскільки вказана грошова сума отримана не як дохід, а як компенсація вартості втраченого при пересилці товару (гарантоване страхове відшкодування). Вказана сума не є доходом відповідача та не пов`язана з виконанням ним робіт/наданням послуг чи виконанням іншої оплачуваної роботи.
Вважає, що існуючий матеріальний стан відповідача та існуючий розмір аліментів у твердій грошовій сумі розміром 1200 гривень найбільш повно забезпечить захист прав та інтересів дитини та її гармонійний розвиток.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Місцевим судом встановлено, , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2012 року до 31 травня 2018 року.
Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі розміром 1200 гривень щомісячно, починаючи з 15 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір, встановлений чинним законодавством України на момент проведення стягнення.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 знятий з обліку як фізична особа-підприємець 28 грудня 2018 року (а. с. 10-11, 25-27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено підстав для зміни способу стягнення аліментів, що присуджені з відповідача.

Апеляційний суд вважає, що вказані висновки місцевого суду суперечать вимогам матеріального та процесуального права. 

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення для справи.
Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин.
При цьому, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13).

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», статті 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», статті 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. 
Отже, у зв`язку із зміною матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про зміну способу стягнення аліментів . 

Як вбачається з матеріалів справи, письмових пояснень сторін, в тому числі відповідача ОСОБА_2  ( а .с. 13), на час постановлення рішення суду від 15 січня 2019 року було враховано матеріальний стан відповідача ОСОБА_2 який припинив свою підприємницьку діяльність та станом на 15.01.2019 року перебував на обліку в Миргородському міжрайонному центрі зайнятості.
З 1 лютого 2019 року ОСОБА_2 та приватним підприємцем (ім`я не вказано) укладений трудовий договір, у відповідності до умов якого заробітна плата відповідача становить 4200 гривень (а. с. 28). 
З відомостей ДРФО ДПС України №2295 (а. с. 36) встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01 липня 2019 року по 30 вересня 2019 року отримав дохід у розмірі 12519,00 гривень.

Таким чином вбачається, що з момент у постановлення судового рішення мав місце факт зміни матеріального становища відповідача у справі.

За таких обставин позивач не позбавлена можливості порушувати питання щодо зміни способу стягнення аліментів, що в любому випадку не погіршує прав та інтересів неповнолітньої дитини.

Наведений місцевим судом розрахунок та аргументація розміру утримуваних аліментів є некоректною, оскільки тверда грошова сума є сталою величиною, а мінімальний прожитковий мінімум є змінною величиною, зміна якої проводиться щорічно у відповідності з вимогами законодавчих актів. 

Зміна способу стягнення аліментів в даному випадку сприятиме захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, яка згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», на має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Апеляційний суд вважає, що зазначений позивачем розмір аліментів в сумі 1/4 частини заробітку доходу є розумним, з урахуванням матеріального становища відповідача у справі.

Доводи апелянта в частині наявності підстав для застосування ст. 192 СК України є обґрунтованими. 

Відповідно до п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року, з ухваленням нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зміну порядку нарахування аліментів з твердої грошової суми, визначеної відповідно до рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2019 року в розмірі 1200 гривень, на частку від заробітку платника ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) останнього.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, судові витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції необхідно покласти на відповідача ОСОБА_2 , стягнувши з останнього в дохід держави судовий збір в розмірі 1261 гривні 20 копійок.
Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
        Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року,–скасувати.
Змінити порядок нарахування аліментів, присуджених до стягнення на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 січня 2019 року у вигляді твердої грошової суми в розмірі 1200 гривень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на аліменти у вигляді 1/4 частки від усіх видів доходу ОСОБА_2 , починаючи з дня набрання чинності рішення апеляційного суду.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1261 гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя :                                        П.С. Абрамов

Судді:                                                         С.М. Бондаревська         

                                                               Л.І. Пилипчук