Ухвала
 
30 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 227/1928/19
провадження № 61-4571ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Новодонецької селищної ради на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Новодонецької селищної ради про відшкодування шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 
18 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Стягнуто з Новодонецької селищної ради на користь ОСОБА_1 
1 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди завданої неправомірними діями (рішеннями) посадових осіб Новодонецької селищної ради.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Новодонецької селищної ради у якій, заявник просив рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року скасувати, і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 05 лютого 2020 року, що підтверджується ксерокопією супровідного листа апеляційного суду, який містить відмітку про дату отримання заявником копії оскаржуваної постанови.
 
За змістом частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення прощенного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Ураховуючи, що причини пропуску строку на касаційне оскарження, наведені заявником, є поважними, підтверджені належними доказами, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням пункту 5 частини другої та пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції. 
 
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
 
2) якщо скаржник вмотивовано обгрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги встановлено статтею 392 ЦПК України.
 
За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено визначені статтею 389 ЦПК України підставу (підстави) на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга Новодонецької селищної ради не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник не зазначив виключних випадків, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення підлягають касаційному оскарженню.
 
З огляду на наведене, заявнику необхідно подати до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням обов`язкових підстав касаційного оскарження судового рішення відповідно до вимог частини другої статті 389 та пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України.
 
За змістом пункту першого частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.
 
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми. 
 
Ураховуючи наведене, за подання касаційної скарги, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн (768,40х200%).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Новодонецької селищної ради про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити Новодонецькій селищній раді строк на касаційне оскарження рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 
2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року.
 
Касаційну скаргу Новодонецької селищної ради на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 вересня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                       Г. І. Усик