Справа № 464/3201/18                                         Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р. 
Провадження № 22-ц/811/73/20                                Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 
Категорія справи:9

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        15 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

               головуючого – судді Цяцяка Р.П., 
               суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,
за участю: секретаря Цапа П.М.;
адвоката Школьної А.В. 
– представника відповідачки ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 – представника Львівської міської ради,
Кузів О.М. – представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,
адвоката Прімєрової Н.Г. – представника АТ «Львівський хімічний завод»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 листопада 2019 року,
В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і ОСОБА_5 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: 1) державний реєстратор Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірак Євгеній Васильович; 2) Акціонерне товариство «Львівський хімічний завод»; 3) Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради), в кінцевій редакції позовних вимог якого просила скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно – гараж-майстерню на АДРЕСА_1 , загальною площею 311 кв.м, здійснену державним реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» ОСОБА_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:1173603346101) на 1/4 частку, яка належить ОСОБА_5 (номер запису про право власності №19031510), 3/8 частки, яка належить ОСОБА_4 (номер запису про право власності №19031567), 3/8 частки, яка належить ОСОБА_1 (номер запису про право власності №19031639).
Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що згідно договору купівлі-продажу від 09 вересня 1997 року ВАТ «Львівський хімічний завод» продав, а ОСОБА_7 купив гараж – майстерню на АДРЕСА_1 , загальною площею 163,6 кв.м. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 березня 2012 року, виданого державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори, спадкоємцями майна, а саме гаража – майстерні, загальною площею 166,2 кв.м, є відповідачі ОСОБА_5 (мати), ОСОБА_4 (донька) та ОСОБА_1 (донька). Як вбачається із заяви ОСОБА_1 від 27 листопада 2013 року, її батько ОСОБА_7 здійснив добудову до існуючої вищевказаної будівлі в межах орендованої землі. 
15 травня 2015 року між Львівською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (орендарі) укладено договір оренди землі, згідно якого відповідачам надано в строкове платне користування земельну ділянку на АДРЕСА_1 , для обслуговування споруди - гаража-майстерні. Всупереч умов укладеного договору, відповідачами самовільно, без згоди Львівської міської ради, як власника земельної ділянки, без дотримання встановленого законом порядку, здійснено на орендованій земельній ділянці добудову до гаража – майстерні. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №105694268 від 30.11.2017 року, самочинно приєднані приміщення 1/120,5 кв.м, 8/3,1 кв.м, 9/3,0кв.м по АДРЕСА_1 , зареєстровані державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності за відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 Загальна площа гаража – майстерні після самовільної добудови становить 311,00 кв.м. Таким чином, з врахуванням того, що за договором купівлі – продажу їх батько ОСОБА_7 придбав приміщення гараж – майстерню, загальною площею 163,6кв.м, площа самочинно збудованої споруди становить 147,4 кв.м (311кв.м - 163,6кв.м). Позивач вважає безпідставним покликання відповідачів на те, що зазначене самочинне будівництво здійснене ще ОСОБА_7 , до його смерті, а вони просто успадкували належне йому майно у законний спосіб, оскільки жодних документів дозвільного та декларативного характеру прийняття в експлуатацію ОСОБА_7 не отримував. Узаконюючи гараж – майстерню з самочинною добудовою у розмірі 311 кв.м. шляхом проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно відповідачами порушено право власності на земельну ділянку, яка належить до комунальної власності (том 1, а.с. 2-5, 156-160).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.
Скасовано державну реєстрацію права власності нерухомого майна, а саме: гараж - майстерня загальною площею 311 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснену державним реєстратором Біраком Євгенієм Васильовичем (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 1173603346101) на 1/4 частки, яка належить ОСОБА_5 (номер запису про право власності: № НОМЕР_1 ), 3/8 частки, яка належить ОСОБА_4 (номер запису про право власності№ НОМЕР_2 ) та 3/8 частки, яка належить ОСОБА_1 (номер запису про право власності №19031639).
Вирішено питання судових витрат (том 2, а.с. 88-99).

Дане рішення оскаржив представник відповідачки ОСОБА_1 .
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.
Вважає помилковим висновок суду про те, що державна реєстрація права власності за відповідачами на гараж - майстерню загальною площею 311 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є незаконною, оскільки після проведення ОСОБА_7 починаючи з 1997 року перепланування та добудови приміщень загальною площею 126,6 кв.м. у 2011 році гараж-майстерня вже площею 311 кв.м. був введений в експлуатацію (том 2, а.с. 108-111).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представників Львівської міської ради, Сихівської районної адміністрації і АТ «Львівський хімічний завод», перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6 частини 2 статті 356).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається учасниками справи, що 09.09.1997 року між ВАТ «Львівський хімічний завод» (правонаступником якого є АТ «Львівський хімічний завод») та ОСОБА_7 було укладено Договір купівлі-продажу, згідно якого ВАТ «Львівський хімічний завод» продало, а ОСОБА_7 купив гараж-майстерню загальною площею 163,6 кв.м., який знаходиться у АДРЕСА_2 , а.с. 53).
22.06.2006 року між Львівською міською радою та ОСОБА_7 було укладено Договір оренди землі, згідно якого Львівська міська рада надала ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 в оренду земельну ділянку площею 0,0463 га – для обслуговування гаража-майстерні (том 1, а.с. 134-135).
В подальшому договір оренди вищезгаданої земельної ділянки неодноразово переукладався: зокрема – 15.05.2015 року такий Договір оренди землі Львівська міська рада уклала на 10 років (до 20.11.2024 року) з відповідачками ОСОБА_4 ,  ОСОБА_1  і ОСОБА_5  (том 1, а.с. 165-166).

ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_7 помер (том 1, а.с. 167).
ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_7 , відповідачам  ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і ОСОБА_5 Другою львівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтва про право на спадщину, згідно з яких спадщина складалася з гаража-майстері загальною площею 166,2 кв.м. (том 1, а.с. 50-52).  
У 2017 році державним реєстратором Біраком Є.В. було проведено державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме: гараж-майстерню загальною площею 311,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : на 1/4 частки - за ОСОБА_5 , 3/8 частки - за ОСОБА_4 та 3/8 частки – за ОСОБА_1 .

Як зазначено у Відомості про об`єкт нерухомого майна, збільшення площі гаража-майстерні на АДРЕСА_1 з 166,2 кв.м. до 311,0 кв.м. відбулося в результаті здійснення самовільної добудови до цього гаражу-майстері (том 1, а.с. 10).
Те, що добудова до гаражу-майстерні має статус самочинного будівництва станом на листопад 2013 року визнавала і сама відповідачка (апелянт)  ОСОБА_1  - у поданій нею заяві на ім`я голови Сихівської районної адміністрації з проханням про «узаконення даної добудови» (том 1, а.с. 163).

У поясненнях до суду першої інстанції державного реєстратора Бірака Є.В. (яким було проведено державну реєстрацію прав власності на гараж-майстерню загальною площею 311,0 кв.м на АДРЕСА_1 ) міститься твердження про те, що «згідно довідки ОКП ЛОР «БТІтаЕО» площа (гаража-майстерні) змінилася у зв`язку із переобмірами та уточненнями площ без самочинного будівництва, реконструкції чи перепланування приміщення» (том 2, а.с. 7). 
В той же час, наведене твердження не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки насправді у згаданій довідці ОКП ЛОР «БТІтаЕО» від 09.02.2017 року зазначено: «Загальна площа гаража-майстерні літ. «Б-1» внаслідок переобмірів змінилася з 166,2 кв.м. на 311,0 кв.м.» (том 1, а.с. 114) – без посилання на те, що «уточнення площ без самочинного будівництва, реконструкції чи перепланування приміщення».
Наведене (на переконання колегії суддів) свідчить про те, що державний реєстратор усвідомлював неправомірність державної реєстраці прав власності на гараж-майстерню загальною площею 311,0 кв.м на АДРЕСА_1 за наявності «самочинного будівництва, реконструкції чи перепланування приміщення».

Відповідачами не було подано до суду доказів, які можна було б визнати належними та допустимими, про «введення в експлуатацію в 2011 році» добудови «загальною площею 126,6 кв.м» до гаража-майстерні, оскільки «Допоміжна таблиця для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці) інвентаризаційної справи на Хімзавод по вул. Рахівська, 15» (на яку міститься посилання у апеляційній скарзі, як на доказ введення в експлуатацію перепланованого та добудованого приміщення гаража-майстерні) аж ніяк не може були доказом про прийняття завершеного будівництвом чи реконструкцією об`єкта в експлуатацію.
Відтак, доводи апеляційної скарги про те, що судом не було враховано факту «введення в експлуатацію в 2011 році» добудови «загальною площею 126,6 кв.м» до гаража-майстерні, як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, до уваги прийматися не можуть.
А інших доводів, які б спростовували висновки оскаржуваного рішення суду, апеляційна скарга не містить.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 15 листопада 2019 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 червня 2020 року.

       Головуючий:                                                 Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                 Крайник Н.П.

                                                                        Шеремета Н.О.